סוף סוף אתה נראה לי הגיוני.
כן, הפה שלך...
באמת, תסתכל בו.
הוא מושלם כל כך.
אני מרגישה כל קמט.
כן. -אני כנראה צריך למרוח קרם לחות.
אלוהים, אימא יודעת?
אני לא יודע מה אימא יודעת ולא יודעת.
אני רואה אותך בשלמותך, אני חושבת שמעולם לא ראיתי אותך.
זה כואב. -אני מצטערת.
אלכסנדרה... -כן.
את בסדר?
אני מרגישה מצוין.
באמת? -הכי טוב אי פעם.
אבא, אלוהים!
איך אני אמורה לקרוא לך עכשיו?
טרנס-פרנט
- 1 בינואר, 1994 -
אתה צריך להתאמן יותר.
אין פלא שאתה תמיד עם בחורות קטנות וכחושות.
אלוהים! -אני מרגישה שאני יכולה לשלוט בך.
היי! תסתכלי עליי.
אני מסתכלת עליך.
את לא תספרי לאלי, נכון? -לא.
כי היא תצא מדעתה.
לעזאזל.
היי, תוכל להשאיל לי את זה?
כן. -תודה.
אבל ברצינות, אל תדברי על זה עם אלי, בסדר?
אחי, אתה צריך לרדת מזה.
אמרתי שלא אספר, ולא אספר.
כי היא תצא מדעתה ותיגעל.
אני פשוט אאחסן את זה
בארון הסודות של משפחת פפרמן.
יש לך ארון סודות של משפחת פפרמן?
כן. -בואי נשמע את זה. מה יש לך לספר?
יש החור בגדר, שנינו יודעים איך הוא נוצר.
כן, את זה אני יודע. יש משהו שאני לא יודע?
טוב...
אלי נהגה למכור את הוואליום של אימא שלך בתיכון.
באמת? -כן.
איך אתה חושב שתמיד היה לנו כסף לעשות דברים?
אדיר.
והייתה השמרטפית שלך
שהסיעה אותך ברכב שלה
וניצלה את הגוף הנערי החמוד שלך.
וזה היה שטוף זימה.
אם בזימה את מתכוונת למגניב.
זה ממש מגעיל.
את מתכוונת, החלום הרטוב של כל נער בן 15?
כן, ג'וש, חלום רטוב של מי? -שלי.
מה אם היית נערה בת 15
ובחור בן 25 היה מסיע אותך ממקום למקום,
מי מזיין אותך?
זה לא נראה מוזר?
היי. רגע. -אני הולכת.
בואי נאזין ל"דרימבוט אנני".
אתה ממש לא רוצה להיות לבד, מה?
נסי לא לזוז הרבה כל כך.
-סליחה.
הקליפסים האלה מתמזגים עם השיער שלך יפה כל כך.
חכי לזה.
תסתכלי על זה. זה טוב יותר, נכון?
הרבה יותר מלא. -כן.
זה נהדר.
אני שמחה כל כך להיפטר מהפאה.
הקרקפת שלי יכולה לנשום. הרגשתי כאילו שאני חובשת כיסוי ראש.
עכשיו את נראית חזקה הרבה יותר, כמו אימא קליפורנית חמה וטבעית.
-לא כמו שועלה מצודדת? -יותר כמו גורילה-זכר מצודד.
אולי נוכל לסגור את ה"עסק" הזה כאן קצת?
זכות היתר הזכרית שלך דולפת פה חופשי.
ואת... אבל אל תהיי שמוטה.
תחזיקי את עצמך ותהיי עם ביטחון עצמי. קוראים לזה נשיות.
כן.
זוזי.
תני לי לתקן את ההליכה שלך.
בבקשה, הברך שלי. -אני מכירה את הברך שלך.
תצעדי בלי להתלונן. מה דעתך?
בסדר. -קדימה.
תנשמי. -בסדר.
נסי לא לעצור הרבה את הנשימה.
בסדר. -נסי לנשום ולהיות בתוך העניין.
טוב, את רוצה שאנשום ואהיה בתוך העניין?
בבקשה?
תמצאי את המרכז שלך. -זה מטופש.
- 1994 -
שלום. -היי, אפשר לעזור לך?
כן. היי. אני סטיבן בייקר. הזמנתי חדר.
טוב. מר בייקר.
תוכל לתת לי כרטיס אשראי, בבקשה?
אני אשלם במזומן.
אנחנו צריכים פרטי אשראי בתיק למקרה של הוצאות מזדמנות.
לא. אשלם גם על זה במזומן.
אם לא תשתמש במיני-בר ולא תזמין סרטים,
שום דבר לא יופיע בחשבון שלך.
טוב. -אני אשמור עליך, אדוני.
טוב, אז הנה. -נהדר, תודה.
הנה המפתח שלך. חדר 813, בבקשה.
כן... אם לא אכפת לך,
אם זה לא משנה לך, תן לי...
מפתח נוסף.
כמובן. -תודה.
אף אחד לא ראה אותי מעולם חוץ ממני.
אלוהים, את יפהפייה.
שלום. -שלום.
אני מארסי.
היי. אני דפני ספרקלס.
את שונאת את זה. אני מבינה אותך.
לא... -את לא אוהבת את זה.
זה פשוט... שם של חשפנית.
אני מצטערת.
אבל זה לא מתאים.
את צריכה משהו...
אלגנטי.
את מוארה.
מה שמך?
שמי מארסי. מה שמך?
שמי מוארה.
היי!
היי, מותק, מה קרה? סיפרת לבארב?
היי, איך הלך? איך הלך?
זה היה טוב...
מגניב. אז היא בסדר? היא שרדה?
כן, היא בסדר. כן.
כלומר, זה אפילו... לא עלה הפעם.
מה? -כן, אני פשוט אחכה
עד הטיפול הבא,
כי הפסיכולוג שלנו איחר קצת, ולכן המפגש התחיל מוזר.
ואז, לפני שהספקתי לומר משהו,
בארב התחילה לספר איך הזאבת של אחותה משפיעה עליה.
סיפרתי לך שלאחות של בארב, ג'וני, יש זאבת?
לא.
ובכן יש לה.
כן, בארב הייתה כזאת...
אלוהים, היא הייתה במצב כזה... ואני פשוט מרגישה, את יודעת,
שככל שהיא תרגיש טוב יותר עם עצמה כשאספר לה, אז יותר...
בואי הנה.
בואי הנה...
אני אספר לה, טוב? באמת.
אני אגשים את כל זה. בסדר?
את פשוט זריזה כל כך.
את כמו...
יונקת דבש קטנה.
את כמו יונקת דבש קטנטנה
עם... ציצים גדולים.
אני לא יכולה להוריד את הידיים מהציצים שלך.
אלוהים, מה לא בסדר אצלי?
את רואה? זה מה שאת עושה לי.
חכי.
אלוהים אדירים. -מה?
אבא שלי יצא מהארון בפני אלי.
לעזאזל.
אלוהים!
היית מסטולית כשראית אותו?
אפשר לומר שניסיתי להתחיל עם אבא.
אלוהים!
אלוהים, ציפורני הרגליים שלו היו צבועות,
אבל כיוון שהציפורן הקטנה שלו כל כך קטנה ומעוכה,
היא צבעה את עור הבוהן שלה.
אלוהים... שלה, עור הבוהן שלה.
אלוהים!
זה מוזר כל כך. -זה מטורף.
לא, זה מטורף לגמרי. מטורף לגמרי.
אלוהים, וקראתי לו בשם חדש... לה.
לה? לו? איך לקרוא לו... או לה?
קראתי לו בשם חדש אמש. -מה זאת אומרת?
התחלתי לקרוא לו... אימאבא.
אימאבא? -כן, כאילו אימא ואבא.
אימאבא. -זה דווקא חמוד.
זה לא חמוד, זה טירוף!
אני צריכה להשתין. זה מטורף לגמרי. -אימאבא.
אימאבא. -חכי רגע. אימא יודעת?
לא, ואל תספרי לה.
את רוצה מהקפה הזה? -אלוהים.
אלוהים. ג'וש... ג'וש יודע? -לא, ואל תספרי לו גם.
מוכרחים לספר לו. -לא, אסור לך לספר להם.
הוצאה מהארון של טרנסג'נדר
זה מעשה אלימות. -מה?
זה כמו להפשיט מישהו באמצע קפטריה
ולאלץ אותו ללכת לאכול לבד.
תחפשי את זה בגוגל. -אלוהים. תחפשי את בגוגל.
רגע, כמה זמן את יודעת על זה?
איך גילית את זה?
התגנבתי לבית של אבא,
ופתאום הוא הופיע מולי, לבוש כמו אישה.
מה זאת אומרת התגנבת?
אלוהים, הראש שלי כואב כל כך.
תני לי את כפות הרגליים שלך, אעסה לך אותן.
הייתי...
הייתי שם עם תמי.
עם תמי קשמן?
חזיתי את זה. חזיתי את זה לגמרי.
אני יודעת.
מה עשית איתה? דברים מלוכלכים?
תפסיקי. זאת אהבה, טוב?
בחייך. -לא, באמת. זה...
היא גרמה לי להשפיך.
מה?
פליטה נשית? -כן.
זה לא אמתי.
זה אמתי לגמרי. -זה פיפי, שרה.
זה לא פיפי. -בחייך.
אלי, זה חלק אחר לגמרי של הצנרת,
והריח שונה לגמרי. הריח ממש טוב.
ברצינות, זה ריח של...
לא יודעת, מתקן הפארק "שודדי הקריביים".
מלוח ונקי.
הוא מרוח על כל הוואן שלי, ברצינות.
רגע, מה עם לן?
אני לא יודעת.
אני לא יודעת...
את רוצה שאענה? -לא.
לא. -אני רק אראה מי זה.
תנחשי מי זה?
אימאבא מתקשר. -לא...
היי, אבא. זו שרה.
כן, אני בדירה שלה.
אני ישנה.
תסתכלי בחלון. -מה? טוב.
אני כאן.
הנה את. -אה, כן.
תרדי. -בסדר.
אני תכף יורדת.
מה?
מישהי קבעה תכניות לבוהריים.
לעזאזל.
אלוהים.
תראי את השיער שלו. -שלום.
היי, אבא.
זה יפהפה. זה חדש?
תודה. -לא, זה.
אה, המעיל שלי. -הוא מהמם.
תודה. -שלום, מקסימה.
אתה נראה נחמד. -תודה.
היי, מתוקה. -היי.
היא מרגישה קצת לא טוב.
צריך לתת לה לאכול. -בואי, מותק.
מה שלומך? -טוב.
אני צריך לשאול אותך כמה שאלות
שאולי לא יהיו נעימות כל כך.
טוב.
האם ההורים שלי ידעו מה אנחנו עושים?
ודאי שהם ידעו. -טוב.
כולם ידעו.
הם לא פיטרו אותך?
לא. היית שם.
לא הייתה להם בעיה עם מה שעשינו?
ההורים שלך מוזרים, מותק. אתה יודע את זה.
כן. הם לא ניסו לעצור את זה?
הם דיברו איתך על זה?
הם שוחחו על זה איתך?
למה אתה שואל אותי את השאלות האלה?
יש לי זכות לדעת את התשובות לשאלות האלה.
אתה לא יכול לדבר אליי ככה.
אני לא יכול לשאול אותך שאלות?
את לא יכולה לספר לי? בבקשה?
ג'וש, היינו מאוהבים, נכון? היינו מאוהבים.
אתה לא יכול להיכנס ככה ולשאול אותי שאלות כאלה,
כאילו אני זרה לגמרי,
כאילו אתה אפילו לא... -זה בסדר.
זה בסדר.
אתה תמיד מסבך דברים
יותר ממה שצריך.
נתראה, טוב?
היי... הבחור שאמרת שיתקן את המזגן, לא הגיע.
טוב, ריטה. אתקשר אליו שוב.
- מודלו -
את יודעת, יש לי הסתייגויות מהדירה החדשה
כי המכבסה מופעלת במטבעות
ואני הופך לאגרן של כסף קטן.
אבא, אתה לא צריך לכבס לעצמך.
אשלח אליך את סילביה. היא תעשה את זה בשבילך.
היי.
האם תרצו, בנות, להיות בין הראשונות בלוס אנג'לס
שינסו את קו תכשירי העור הצמחיים החדשים של "קנטיקל"?
לא! -החומר הזה הוא נס נוזלי.
לא, אני צריכה לאכול.
אנחנו בדרך לבוהריים. -נעשה את זה.
ב"פאטיו און דה גרין"? -כן.
מותק, יש שם תור של שעה לפחות.
אולי נעשות את זה. רגע. -לא, אני לא יכולה לחכות שעה.
את רוצה... -אני אשמח.
אנו כאן. הכי טוב לבלות את השעה הזו איתנו.
בסדר.
אתן צמאות? יש לנו מי מלפפונים.
היא רוצה לעשות את זה. קדימה.
זה גם בטעם מנתה.
רק כדאי שתדע עכשיו,
כשאתה עומד לבלות בעולם הזה,
שהטיפול הוא חינם,
אבל מצפים שתקנה את כל התכשירים שבהם הם משתמשים,
וכל אחד מהם עולה מאה דולר.
אני רוצה טיפול, באמת.
באמת? -כן.
זה טוב.
זה מצוין. -נכון שזה טוב?
את רוצה לומר לי
שעברת את כל חייך בלי לדעת איפה אזור הטי שלך?
כן.
נשמה מקופחת שכמותך. -מה אתה מורח?
תכף מסיימים...
טוב.
תפתחי.
אלוהים.
אני יודע. עצמות לחיים זוהרות.
הן זוהרות כל כך.
זה נראה מדהים. -תראי את העיניים שלי.
זה נקרא זוהר.
אני רואה אותן. -טוב, איך זה?
כן, רק עוד מהחומר הזה, הפודרה וקרם הבסיס.
כמה עולה קרם הבסיס?
קרם הבסיס עולה 150 דולר.
כן, אפשר לקבל עוד מזה?
את בטוחה שאת לא רוצה קצת צבע?
לא, בלי צבע, אני רק... -לא?
כמו זה... מה זה?
זו הפודרה החדשה.
כן, גם זה. כן. -את רוצה את הפודרה?
את בטוחה שאת לא רוצה סידור גבות?
בטוחה לגמרי.
כי אני פשוט... -לא, בבקשה. תודה.
כמה תמונות כאלה תצלמי?
תמי באה אליי הערב,
ואני רוצה שהיא תראה כמה אני סקסית.
אתן, הלסביות, מוזרות.
הנפיחות השתפרה מאוד, יקירתי.
באמת?
כן. הפפטידים בסרום הזה רציניים.
לא ידעתי שאני מנופחת.
כדאי שאקנה את הסרום הזה, אתה לא חושב?
כן, מעולה. שפופרת אחת או שתיים?
אחת, היא תקנה שפופרת אחת.
כן, שפופרת אחת.
אתרשל אם לא אמליץ גם על מי הפנים.
אחרת, לסרום לא יהיה במה להיאחז.
בסדר, כדאי שאקנה הרבה מהמוצרים האלה.
גם אני רוצה לקנות הרבה מהמוצרים האלה.
מה?
טוב, מי רוצה פנקייק אוכמניות?
וואו. -תודה לאל.
אבל, חבר'ה, אני צריכה להשתין. -גם אני.
גם אני. דחפו לנו חזק את מי המלפפונים.
זה כאן? -כן, אלה שירותי הנשים.
טוב, אני חושב שאני...
לא, בוא, זה בסדר.
קדימה, בוא איתי.
לא ממש לוחץ לי ללכת, כך ש...
לי לוחץ. -בסדר.
טוב, אבא, אם אתה צריך לעשות לפניי, זה בסדר,
כי אני לא צריכה.
לא, אלי צריכה. -היא אמרה "אבא"?
זה גבר?
היי, אימא. -מה?
את רואה את ההיא שם בשיער האפור?
אני חושבת שזה גבר.
היא קראה לו כרגע "אבא".
סלח לי, אתה גבר?
כי אלה שירותי הנשים.
אנו יודעות, תודה.
אדוני... -תודה. אנחנו בסדר.
אדוני, אתה שומע אותי? כי אלה שירותי הנשים,
וברור לגמרי שזה גבר.
זה אבא שלי, והוא אישה.
ויש לו זכות מלאה להיות בשירותים האלה.
לא, אין לו. ואת יודעת מה?
אקרא לאבטחה כי יש כאן נשים צעירות
שאתן גורמות להן טראומה. -באמת?
את מתכוונת לכלבות המגחכות שם?
הן באמת נראות בטראומה.
את לא תדברי לילדות שלי ככה!
ואת לא תדברי לאבא שלי ככה.
אבא שלך סוטה.
את חתיכת זונה!
טוב, בואי נזוז. -אלי!
כן, צאו מכאן, כולכן. -אלי!
אבא, אתה לא צריך להשתין? -לא, אני בסדר.
אתה צריך. -בואי פשוט נלך.
יום נעים.
אתה בסדר?
אני אהיה בסדר.
אלוהים, למה הוא עושה את זה עכשיו?
למה? למה הוא חיכה כל כך הרבה זמן?
היי. אני יכולה להחזיר את זה, בבקשה?
אני לא רוצה לומר שזה הורס לי את היום, אבל זה הורס לי את היום.
אשמח לקבל במזומן, תודה.
לעזאזל! -מה?
תמי ביטלה את הפגישה איתי.
"מצטערת, מותק. נצטרך לדחות."
אז תדחי.
לא, משהו קורה כאן. משהו... אני מרגישה כאילו...
זו הרגשה מוזרה. היא כאילו...
לעזאזל!
מה? חכי. אני צריכה לקבל את הכסף שלי.
זין.
חבר'ה!
תנמיכו קצת את המוזיקה!
הלו?
- שנגרי-לה -
לעזאזל.
אני צריך לענות לשיחה מדייר.
הלו? מדבר המנהל.
הלו?
תנמיכו את עוצמת הרעש!
תנמיכו את עוצמת הרעש, מזדיינים!
יש עוד אנשים בעולם!
תנמיכו את עוצמת הקול, מתרוממים!
אלוהים אדירים!
ואסור לעשן!
אתם לא לבד!
- ספר -
בואי איתי לעזאזל.
קדימה, בואי איתי. קדימה.
אלוהים. את כמו מטרידנית. -לכי תזדייני! אל תקראי לי מטרידנית.
אני צריכה שתספרי לבארב את האמת.
אני אספר לה, בשבוע הבא.
אנו צריכים את המטפל שלנו. -לא, ספרי לה עכשיו.
עזבתי את בעלי בשבילך.
מעולם לא אמרתי לך לעשות את זה. -מה?
אמרת שאת רוצה לבלות את שארית חייך איתי.
מה? מתי אני...
אמרת, אני רוצה לזיין אותך בכל יום בשארית חיי.
את לא זוכרת שאמרת את זה? -אמרתי את זה כשהזדיינו.
אז?
אנשים אומרים דברים כשהם מזדיינים.
זה לא אומר שכל החיים שלהם משתנים.
תמי, אני אוהבת אותך.
ואני מרגישה מוכנה, פתוחה וכנה עכשיו.
אבל אני פוחדת שאני ממציאה את החרא הזה בראש שלי
ואת לא מתכוונת לבוא איתי.
אני מרגישה שאת מתכוונת לדחות ולדחות.
זרקתי כל חלק של החיים שלי
ואני רוצה שתגידי לה את האמת.
אלוהים. ברצינות?
לכי להזדיין, טוב? את יודעת מה? לכי, תחיי את השקר שלך.
היי, בואי הנה. היי!
תחזרי הנה.
תקשיבי...
את אוהבת אותי?
כן.
לעזאזל.
אם כך תספרי לה עליי.
- "לוס אלטוס" מלון ודירות -
זה רק לחם.
המצנם התקלקל.
אלוהים.
את נראית כמו ברוקולי פאנק רוק.
פשוט הייתי צריכה שינוי.
דיברת עם אבא?
התכוונתי לדבר איתו. למה?
כדאי שתבקר אותו.
כן.
מה קרה לך?
זה קשור לבחורה שהכנסת להיריון?
אין יותר היריון.
זה פשוט הכול יחד.
אתה בסדר?
בטח.
כמובן.
כן.
אני רוצה שתרקוד איתי. להיריון?