המשפחה של שרה.
כן.
קודם המשפחה של שרה.
קדימה, חבר'ה. אימאבא. -קדימה!
משפחת פפרמן!
המסיבה התחילה. -בואו.
אם יש לכם ילדים, בבקשה, אני מבקש שתשגיחו עליהם.
אימא, חם לי. -בסדר, אתם מוכנים?
איפה הצלם? -בדיוק. זה טוב.
לאן אנו אמורים להסתכל? -רג'י?
אני לא יודעת איפה הוא... -הנה הוא.
אימא, למה אני צריכה ל...
רגע, אבל מה עם ביאנקה?
משפחת פפרמן. -ביאנקה! בי!
איפה היא? -בי, בואי, מותק.
בואי, את בתמונה. את מוכרחה להיות בה.
רק משפחה.
גם קולטון. -רגע, אני במשקפיים, חכו.
לא, חכו... -קדימה.
קדימה! -בואו לא נחכה.
לא נחכה לתשעה באב, קדימה.
בסדר. -זהירות.
חם כל כך. -כולם מוכנים?
רגע. אלה, תפסיקי. -קדימה.
הרבה רקל, היא משפחה, קדימה.
אמורה להיות רק משפחה.
אתם תצטלמו. אני אצטלם אחר כך.
רקל, קדימה.
זה בסדר, תיכנסי לתמונה.
עוד מישהו רוצה להצטרף? -בסדר.
כולם דרמתיים כל כך.
אייברי, לפני שנתמוסס, אנו צריכים להתקדם, הילדים הקטנים נמסים.
בסדר. אלוהים... חם כל כך!
כולם מוכנים? -לא!
תתפרשו קצת. -רגע.
למה לא... -לא. תיכנסי.
את בסדר? -בסדר. כן.
למה כולם צועקים?
רגע, הנעל שלי נופלת.
בסדר, זהו. כן. -כולם מוכנים?
הרבה, אפשר להיפטר מהתיקייה?
בטח. כמובן, כן. אכפת לך להחזיק את זה?
סליחה. -לקחתי את זה, אין בעיה.
בדיוק. אייברי אמרה בלי תיקייה, אין תיקייה.
כולם מוכנים? -כן, אנחנו מוכנים.
תניחו ללב שלכם לגדול כמו סינדי לו בהוויל.
כולם להגיד סינדי לו.
סינדי לו.
אלוהים. חבר'ה, אתם רציניים כל כך.
כולם להגיד... -אולי אזכור יהודי?
אזכור יהודי? בטח. כולם להגיד,
אני רוצה קצת יין.
אני רוצה מיץ תפוחים.
רק תצלם. -בסדר.
זה קצת משפיל. -זה קצת אנטישמי, בסדר.
חבר'ה! -אני מנסה להקל את האווירה.
אנו צריכים להתקדם, אני צריך לצלם את משפחת קשמן.
חנוכה. -כולם להגיד חנוכה.
חנוכה.
חנוכה? -מושלם.
שום מילה לא מסתיימת בחיוך.
בסדר, משפחת קשמן.
אני צריך שמשפחת קשמן תבוא.
רגע, צילמנו?
רגע. -חכו.
לכו מכאן. קדימה. -רגע.
משפחת קשמן, תורכם.
תסתובבו ותחזרו.
אבא! אבא!
רגע.
תחזור לספינה, רב-חובל.
רגע. -רגע אחד.
סליחה, רצית שארים את הסנטר או אוריד אותו?
חם מאוד, אני חושבת שאתעלף.
אתה שומע אותי? -תוכלי להיכנס פנימה?
לא שומע אותך. מה אמרת? -סנטר למעלה.
-מה הוא אומר? -הוא אמר סנטר למעלה, קצת.
את נראית נפלא. זה טוב, קצת למטה.
זה הכול? לא, עוד אחת, הנה.
עוד אחת. -אני עומדת להתעלף.
אני חושבת ששילמנו ליותר מתמונה אחת.
אם כולם יתרכזו, נצלם את התמונה.
בהחלט. בואו נצלם את... -כולם להתרכז.
מה שמך? -רג'י.
רג'י, אתה רוצה שארים את הראש או שאתה רוצה שאוריד את הראש?
אני חושב שתרים את הסנטר, אדוני.
זה...
סליחה? שמה מוארה. -סליחה. תרימי את הראש, גברתי.
הוא אמר סנטר למעלה. -סנטר למעלה.
הוא קרא לי אדוני? -כן. רק...
בסדר, סיימנו. -בסדר.
בסדר. בואי נלך. -סיימנו.
משפחת קשמן. -בסדר, משפחת קשמן.
כל הכבוד, חבר'ה. -משפחת קשמן.
מה אתה עושה?
מה הבעיה שלך? -סליחה.
בדיוק על זה דיברתי. -אל תעשה את זה שוב.
ואני גם צריך את...
אני צריכה את הנשים לשעבר שלי. אני צריכה אותן.
היי, בארב.
בארב וקואין.
הנשים שלי לשעבר, בואו.
בסדר.
נשים אחיות, ביתר דיוק.
כן, היא אוספת אותנו כמו פוקימון לסבי.
מה? קדימה.
אנחנו צריכים לדבר. -בסדר.
איפה הצלם? איפה הוא?
הצלם נמצא כאן.
כולם להגיד... -תתרחקו קצת.
אהבה מנצחת.
כן. -אהבה מנצחת.
אתם יפהפיים.
טרנס-פרנט
- 1 בינואר, 1994 -
את לא צריכה להתאמץ לגרום לרקל להרגיש לא רצויה.
אני לא מתאמצת לעשות שום דבר,
אבל אני לא ועדת קבלת פנים.
אני רק אורחת בחתונה הזאת.
לא, את ניסית לשכנע אותה לא להיות איתי.
בסדר, הערב ארשום ביומן שלי, עם התראת גוגל,
"להזכיר לחברה של אחי
"אולי טעית והוא לא מכור למין."
אבל לא הערב.
עכשיו.
-כן.
תשמעי.
אעשה את זה.
אנחנו בהיריון. -מה?
מה? -כן.
אני אהיה אבא.
אלוהים אדירים.
צר לי להגיד לך, אתה כבר אבא.
לא. אל...
אהיה אבא לתינוק.
אעשה את זה נכון בפעם הראשונה,
כשממש אדע שיש לי ילד.
אלוהים.
בסדר. -כן.
כן, בסדר, אבל תשמעי... -בסדר.
את לא יכולה לספר לאף אחד.
רק השתנו על מקל, עוד מוקדם.
לא אספר לאף אחד.
הוא הכניס את הרבה להיריון?
כן ואת יודעת מה? לא אתנצל בפניה.
לא אכפת לי אם היא בהיריון.
אלס, בבקשה, אל תעשי בלגן, בסדר?
זה היום שלי. -אני יודעת שזה היום שלך.
זה מה שאני אומרת.
למה הוא היה צריך לקחת אותי הצדה ולשים את עצמו במרכז?
למה היית צריכה לבוא לכאן ולספר לי? עכשיו את במרכז.
העור שסובב את הגבה שלי נראה לך כהה מדי?
אני חושבת שהוא כהה מדי.
אני מטורפת? דיברנו על מהגוני?
אני חושבת שדיברנו על מהגוני וזה קצת אבוני.
שני ילדים מזוינים. משפחה באינסטנט.
פסטיבל פרינג' למשוגעים.
תחזרו לכאן.
אתם משגעים אותי, אני לא יכולה לרוץ.
שלום.
ילדים, עוד תעשו לי התקף לב.
אימא, איפה אבא?
הוא לא בא.
אמרתי לך. -למה הוא לא בא?
אבא לא בא!
לא הזמנתי אותו.
רדו מהמיטה.
בסדר, ילדים, אתם יודעים מה הבנתי?
צריך לערוך חזרה על זריקת עלי הכותרת.
זה חשוב מאוד. -אלוהים.
זה חשוב, כן.
התפקיד שלך הכי חשוב בחתונה.
אנחנו צריכים לוודא שזה יהיה מושלם.
לגרייסי יש יותר עלי כותרת צהובים.
נשיג לך עוד עלי כותרת צהובים.
אבל זה לא הוגן. -בואו נזוז. קדימה.
אבל הוא עדיין אבא שלי. -זה בסדר.
כולם, לכו מכאן.
היא אמרה שהיא צריכה לראות אותך. אמרתי לה לא להכעיס אותך.
הגבות שלך כהות מדי.
אנחנו עובדים על זה, תודה.
אני מתגעגעת אלייך ול"שנגרי-לה".
אני יודעת. בנו דירות והעבירו את כל ההומואים.
יאפים דפוקים. -כן.
איך אצל שלי? -טוב.
כן? -כן, הכול נוח.
את יודעת, היא פשוט כל כך קרובה.
קרובת-משפחה.
משפחתית.
אני מכירה אותה.
יקירתי, בואי הנה.
גם את. -אקרר אותך.
שלום. -שלום.
הנה, את רואה? בנקודות הדופק.
זה נחמד. -את מדהימה.
נחמד מאוד. -כן, זה נעים.
אלוהים.
מה קרה?
אחותי כאן.
לא, לא יכול להיות. -כן.
זה סיימון.
תראה את שניהם.
עדיין ילד מוזר.
היי. -היי.
מה שלומך? -טוב.
אתה מדבר עם אנשים? -כן.
אנשים מדברים איתך?
כן, אנשים נחמדים מאוד.
טוב, טוב. -זה נהדר.
אני רוצה שתירגע.
אלה האנשים שלך.
הם יאהבו אותך בכל מחיר.
גם אני אוהב אותך.
בסדר, אנשים, תקשיבו.
אין צד של הכלה וצד של החתן.
צד של הכלה וצד של הכלה, אתם מבינים.
שבו היכן שתרצו.
היי. -אני צריכה לדבר איתך.
מי הזמין את דודתך בריינה?
לעזאזל, אני מצטערת.
אני מצטערת, התכוונתי לספר לך את זה.
תשמעי, היינו לחוצים כל כך. לשרה אין חברים.
אין לה חברים. -אלוהים.
לן קיבל את כל החברים בגירושים
ולתמי יש הרבה מוזמנים.
אז אנחנו... הן חברות בפייסבוק.
הן חברות בפייסבוק?
כן, הן משחקות "ביג'ולד בליץ" כבר חודשים.
מה? -מה זה "ביג'ולד בליס"?
"ביג'ולד בליץ".
משחק וידאו עם תכשיטי יהלומים צבעוניים שמסדרים בשורה,
ויש חתול מוזר בעל עיני לייזר בסיבוב הבונוס.
שלום. -שלום.
מזל טוב בשמחתך. -תודה.
אלוהים.
תראה אותך.
בסדר.
תסתכלי בי.
תשמעי, שיהיה ברור,
לא חשבתי שאימא תתמודד עם זה,
לכן לא באתי לבקר אותה.
לא ביקרת אותה גם לפני כן.
לכן באת, כדי להזכיר לי את זה?
לא, באתי כי שרה הזמינה אותי.
אני לא יודעת למה.
גם אני לא.
אבל הנה את.
אשב במקומי לפני שמישהו ינסה לתפוס אותו.
בסדר.
ג'ודי.
מזל טוב.
אם הכלה. -תודה.
את נראית טוב. שינית את צבע השיער?
קצת... אלוהים. את בטוחה שהוא אחד מאיתנו?
הוא לא נראה כמו אחד מאיתנו. -תשאלי אותי שוב?
עשינו בדיקת דנ"א, הוא של ג'ושי.
המבנה הזה בא מאבא של ריטה.
הוא היה הודף כדור ברזל נורבגי, מתברר.
שלום.
היי. -היי.
שלום. -היי, חבר'ה.
אלוהים, תראי את זה.
תפסיק. -את נראית טעימה,
את כמו חטיף שוקולד עכשיו.
את כמו מגבת חמה במחלקה ראשונה, אני נשבע.
זה בגלל הכיפה? -כן.
תפסיק...
לך. -בסדר, נתראה שם.
כולם לשבת, בבקשה. הטקס עומד להתחיל.
היא הייתה לפחות לבבית כלפייך? -לא.
האם לטאה יכולה להיות לבבית?
היא ארונית למסמכים עם תסרוקת.
היא שנאה אותי כשהייתי זכר ו...
כשהיא הייתה קטנה,
היא האשימה אותי שלבשתי את הבגדים שלה.
עשית את זה?
כמובן.
היא הצהירה שהיא נגד הומואים.
אני לא יודעת מה היא עושה כאן.
האוכל חינם. -לא, לא בגלל האוכל חינם.
כדי לראות את זה. לכן היא כאן.
אלוהים.
תראי אותך. את בסדר? -כן.
את נראית נפלא. -תודה.
יש לי שאלה.
הזמנת את דודה בריי?
כן.
למה עשית את זה? -כי אין לי מוזמנים.
איך יכולת לעשות לי את זה?
אנחנו המוזמנים שלך.
אני לא מבינה. ואתן חברות בפייסבוק?
היא קצת מתוחה היום, זה מובן.
גם אני הייתי מתוחה בחתונה שלי.
לקחתי כדורי הרזיה.
אתן יודעות מה? בריינה יכלה להביא את סבתא רוז.
זה היה יכול להיות נפלא.
כן, זה היה יכול להיות נפלא, אבל היא חולה
והיא בכיסא גלגלים.
בסדר, היא בכיסא גלגלים. אנשים בכיסא גלגלים הולכים למקומות.
הייתי בדיסנילנד, היינו במתקן "עולם קטן".
הייתה אישה בכיסא גלגלים במתקן
עם מכל חמצן.
אם אוהבים אנשים, אפשר לקחת אותם למקומות.
בסדר, טוב, בהחלט, נעשה מה שעושים ב"עולם קטן".
לקחת כדורי הרזיה?
ידעת את זה. לכן הבית היה נקי כל כך.
לכן פיטרת את נאבי? -לא.
זה חלק מהסיבה. אבל רציתי לחסוך לנו כסף
כי יכולתי לעשות את זה לבד. -בסדר.
תודה, אבא. -אני אוהב אותך, מותק.
איזו שמלה!
זה יפהפה.
זה מושלם.
תסתכלו בעלי הכותרת.
התחייבות...
יקומים שלמים...
איזו אהבה. -זה יותר...
מהי תמיכה? בחשכה...
ושמחה...
לראות את השמחה של האחר...
במדבר...
במילותיה של מישל דגוצ'לו...
יקירתי המתוקה,
אני מבטיחה לצמוח איתך,
להתענג בצמיחתך,
לעשות איתך אהבה,
להמציא אהבה איתך
וחשוב מכול, לעורר בך השראה
להיות הגרסה הטובה ביותר שלך, הטובה ביותר...
- אנו קונים בתים מכוערים.קום -
שאת, את...
שרה? את מוכנה לנדרים שלך?
את יכולה לנשק את הכלה.
מי חושב שאנחנו צריכים לשבור כוס?
מזל טוב!
ג'וש הכניס את הרבה להיריון.
מה זאת אומרת, היא בהיריון?
תנשמי, אימא. מה הסדר?
יהיה לנו תינוק?
נגיש... -תיהני הערב.
את האוכל אחרי הברכה?
זה הערב שלך. שהאדון יהיה אחראי.
יש לו... -אימא!
אימא, את מתעלמת ממני. אימא! -ג'ודי.
אימא.
אנחנו בהיריון. -אימא.
הרבה, עם התינוק שלי.
נקבל לבמה את קפטן ג'ים קשמן
לריקוד המסורתי של האב והבת.
אני צריכה לסיים את הקורס הזה ואקבל תואר ראשון
אז אוכל סוף סוף ללמוד לתואר שני.
תהיי מורה?
אני לא יודעת, לא בהכרח.
אמשיך ללמוד.
מה שלום סבתא רוז?
על הכוכב פלוטו.
אני מצטערת על שאנו לא באים לבקר אותה.
בצדק.
אני חושבת שאבא שלי חושבת שאת שונאת את כולנו.
לא, לא את כולכם.
איפה הבחורה שלי?
- ברלין 1933 -
ג'וש, איפה שרה? -אני לא יודע.
שרה? שרה?
היי.
למה הנחתם לי להתחתן איתה?
לא רצית? -לא!
לא, לא רציתי.
לא רציתי, למה הנחתם לי?
מה עשיתי? -את חווה משהו רגעי.
אני חושבת שזה קורה. -אני לא. הלוואי שזה היה...
כל הקשר עם תמי היה רגעי.
זה? זה אמתי.
אני צריכה להשתין. זה... זה לתמיד.
לא רציתי לעזוב את לן.
אני לא יודעת מה אני רוצה לעשות וזה מדכא.
בסדר. עכשיו, רק תנשמי.
אני שונאת את תמי.
אני שונאת אותה ואני שונאת את המשפחה הטיפשית שלה,
הלבנים הפרוטסטנטים האלה.
תנשמי. -בסדר, רגע.
אני לא יכולה. זה קשה, כי את כאן.
אני יודעת שאני צריכה, אבל אני לא יכולה.
את רוצה שאלך? -לא, אני לא רוצה שתלכי.
אני לא רוצה שתלכי.
תהיי שקטה לרגע.
רגע. רגע, חכו, חבר'ה.
רגע, עדיין לא מצאתי את שרה.
חכו. בסדר.
מוארה, שלי, איפה שרה? אני לא מוצאת את שרה בשום מקום.
בזמן שאנחנו מחכים לכלה,
בואו נחגוג את התינוק החדש של ג'ושי.
בואי איתי, אני צריך שתעזרי לי.
בואי. -ג'וש.
למי סיפרת שאנחנו בהיריון?
לאף אחד.
איך אימא שלך יודעת?
היא לא יודעת.
בסדר. אנחנו... -מה לעשות?
בסדר.
אלוהים.
את בסדר, מותק? את רוצה... -אני לא בסדר.
אני לא רוצה להיות נשואה. אני לא רוצה להיות נשואה.
אלוהים, אני תקועה איתה לשארית חיי.
אני מחויבת לאישה הדפוקה הזאת לפי החוק.
זה נעשה!
טוב, זה...
זה עדיין לא נעשה.
מבחינת היהדות אתן נשואות.
אבל...
כלומר...
מבחינה חוקית אתן לא.
עדיין.
מה זאת אומרת?
חתמנו על הרישיון.
אני בכל זאת צריכה לשלוח אותו לעירייה.
יש חותמת מיוחדת. צריך להחתים אותו.
רגע, אז עוד לא שלחת אותו.
מתי בדיוק היה לי זמן לשלוח אותו?
הייתי צריכה מיד אחרי הטקס ללכת בעקבים האלה
למרכז העיר פאלם ספרינגס בחום, למצוא תיבת דואר...
את מתחכמת?
ולהכניס את זה לשם. אני מתייחסת לזה ברצינות.
טוב... -לא שלחתי אותו.
אז אני לא.
נכון, את לא נשואה.
בסדר, אז מה זאת חתונה?
כלומר...
זה טקס.
מופע.
כמו הצגה יקרה מאוד.
זה גאוני, זאת הצגה. -מה?
ואנחנו בתחפושות. ואת לא נשואה.
אני לא? -לא.
אני לא נשואה!
זו הצגה יקרה.
אני לא נשואה!
זה תאטרון. -אני לא נשואה!
אני לא נשואה! -את לא נשואה.
בסדר? -אני לא נשואה.
שרה?
מותק, את בסדר?
היא בסדר, היא בסדר!
בואי הנה. מותק, בואי הנה.
חכי רגע. -בסדר.
בריי?
רק רציתי להודות לשניכם...
שבאתם, היית נהדר.
אביא את המכונית, אימא.
תשמעי, אני רוצה...
אני רוצה לבוא. אני רוצה לבקר את אימא.
באמת? אתה רוצה לבקר את אימא.
שלא תעז, מורט.
תניח לאישה הזאת לעזוב את העולם
בלי לדעת על זה.
תוכל לעשות את זה?
תוכל לעשות משהו בשביל מישהו אחר?
בסדר.
סיפרתי לאלי על התינוק.
היא בטח אמרה משהו.
אני מצטער מאוד.
חשבתי שנחכה ונספר לאנשים יחד.
כן. פשוט...
רציתי שהיא תהיה נחמדה אלייך יותר.
בבקשה, אל תעשה לי את זה.
תבגוד בי ותגיד לי שזאת מתנה.
אני יודע מה את עושה.
את מצפה שאאכזב אותך.
אז אני אעשה את זה ואת תחשבי, צדקתי.
אבל אני רוצה שתדעי שסיפרתי את זה לאלי
כי התלהבתי.
כן, פישלתי, עשיתי טעות.
אבל אני לא רוצה להרגיש שאת יושבת ואוספת טעויות
או מחכה שאפשל,
כדי שתוכיחי לעצמך שהקשר הזה שגוי.
בסדר? או שאת לא ראויה לאהבה.
את ראויה לאהבה.
שנינו ראויים.
אני מצטערת, אני לא יכולה.
אני מקווה שאת מרגישה יפה.
כי את יפה מאוד. רגישה יפה.