- Bine ați venit acasă, doamnelor! - Mulțumim.
CĂRȚILE PE FAȚĂ
1 IANUARIE 1994
Mai au atelierul de făcut tampoane?
Da. Și e bine să vii devreme.
E o persoană pe nume Șamanul Urs Care Plânge,
organizează un cerc al intențiilor.
Ar putea fi interesant. Am multe intenții.
- Cum ar fi? - Respiratul.
Să găsesc ceva uimitor aici.
Ursul Care Plânge te așteaptă lângă Cortul Spiritual.
Am trecut de un cort.
A început!
Astea sunt doar toalete portabile.
- Credeam că e un atelier. - Știi ce-ți trebuie, mata?
Un atelier pentru citit cataloage de ateliere.
Am nevoie de asta?
Nu-i spune mamei tale.
Nici n-ar trebui să-i spunem că am venit.
- Ne-ar ucide. - Ba nu.
E o Grădină Educațională lângă Terapia prin Țipete.
Ce... Nu știu ce mănânc.
E o ruladă de nuci.
Asta nu mă ajută prea mult. E carne?
- Sunt nuci? - E carton acoperit cu sos.
Mie îmi place.
Mă duc să-l văd pe Ursul Șaman Bocitor,
dacă nu vă supărați.
Nu, vin și eu. Vreau s-o văd pe Leslie, cu chestia ei cu poezii.
Pun pariu că vrei să-i vezi chestia lui Leslie.
- Te simți bine? - Ești bine?
O să mă odihnesc.
- Sigur? Bine. - Da.
Pa!
Sunt frumoși, nu?
Mi-am luat o pereche identică anul trecut.
- Sunt pene de bufniță. - Bufniță?
Bufnița arată bine mereu.
Scuză-mă... Iartă-mă că te deranjez.
Cât sunt cei de bufniță?
Păsările de pradă încep de la 50.
- Toate păsările de pradă? - Da.
Nu știu dacă sunt pentru vârsta mea.
Nu pari genul de femeie
care lasă alți oameni să-i spună ce să facă.
Serios?
- Cum te cheamă? - Vicki.
- Eu sunt Maura. Îmi pare bine. - Bună!
- Ce faci? - Bine.
- Te simți bine? - Da, nu mi-a plăcut rulada de nuci.
Mai e de lucru la ea.
- Doamne! - Știu.
Festivalul ăsta nu e celebru pentru bucătăria sa.
- E grozav. - E plăcut.
Aici te poți relaxa.
Da. Tu de ce trebuie să te relaxezi?
Dețin Mousetrap în Larchmont.
Știu de Mousetrap!
- Vinzi brânză. - Da.
Minunat.
Tu ești aici pentru prima oară?
Am venit cu fiicele mele.
Da, pentru mine e prima oară.
E fabulos.
Pot să te întreb ceva?
Ești transsexual?
- Da. - Excelent!
- Mulțumesc. - E atât de tare
că nu-ți pasă de politica asta proastă.
Politica Femeia născută femeie și toate tâmpeniile astea.
- Există o politică? - Da.
Dar eu cred că femeile transsexuale au dreptul să fie aici.
E excelent că ești aici!
Scuză-mă. Mi-a părut bine.
Nu e nevoie să fugi.
PIAȚĂ
„Am mers, iar scuzele continuau să vină,
„am spus că am mers, iar copacul s-a întors,
„nu, cheia de pe fundul mării e inundată cu lumină,
„noi doar ne obișnuim cu asta, cu cât mergem mai departe,
„cu atât e mai greu să răsucești cheia
„și, până la urmă, plecăm
„și e foarte întuneric.
„Doar ne obișnuim cu lumina.
„Dar albastrul și griul, sentimentul de rătăcire
„sunt ca acasă, ca o familie.”
Da!
Mulțumesc mult.
Mulțumesc că ați venit.
- Bună! - Bună!
- Îmi pare bine să te cunosc. - Și mie.
- Cum te cheamă? - Joanne.
Joanne.
Mulțumesc mult. A fost superb!
- Poftim! - Mulțumesc.
Cu plăcere.
- Bună! - Bună!
A fost incredibil.
Mulțumesc. Mă bucur că ți-a plăcut.
Mă gândesc că toți ar trebui să fim poeți.
Nu vrei ca toată lumea să scrie poezii.
Am văzut-o pe Bella mai devreme, cu umbrela ei de soare.
Da, spune că în familia ei sunt multe cazuri
- ... de cancer de piele. - Sunt sigură.
Ne-am despărțit.
Îmi pare rău, nu știam.
Nu e cazul.
Unde e Syd?
Și noi ne-am despărțit.
Am venit cu sora mea și cu mata.
E un weekend al fetelor.
- Rahat! - Ce?
E posibil să nu fi fost cea mai bună idee.
De ce?
Festivalul ăsta e pentru femei născute femei.
Sunt oameni pe aici care nu vor femei transsexuale.
- Pe bune? - Da.
Ce aiurea! Toată lumea pare amețită și relaxată.
Ai fi surprinsă.
Sunt femei care fac economii tot anul.
Când ajung aici, sunt foarte protectoare,
dar până la urmă emană ură.
Mă duc s-o caut.
Pot să vin și eu?
Da.
Sarah?
Doamne!
- Jocelyn? - Bună!
Ce naiba faci aici?
- Nu știam că ești... - Lesbiană.
- Nu. Serios? - Sunt.
O știi pe Marla McFarlane, nu?
- Cu gemenele dintr-a treia? - Da.
Ne-am părăsit soții ca să fim împreună.
Serios? Nu sunt singura paria?
Ce tare!
Ce?
Pot să spun ceva,
să te ajut un pic?
Bine...
Nu-i pasă nimănui ce faci.
Tu crezi că le pasă, dar nu e așa.
Oamenii de la școală se gândesc
la drumul cu mașina, la joaca copiilor, la teme...
- Fața asta! - Ce?
Fața asta de parcă ai suferi întruna.
Nimeni nu vrea să vadă asta.
Renunță la ea.
Bine.
Iartă-te! E în regulă.
Vezi-ți de viață.
Unde să-i spun să ne întâlnim?
La Sojourner. Acolo am hotdog de contrabandă.
Bine.
Sigur n-ar trebui s-o așteptăm aici?
- Nu, n-are nimic, pe cuvânt. - Bine.
Hai!
MATA SUNTEM LA SOJOUMER - ALI
Intră!
Te așteptam.
- Pe mine anume? - Da.
Trebuie să te ung.
- Draga mea! Nu... - Scuze.
Nu-i nimic.
- Mulțumesc. - Ești binecuvântată. Te rog!
Mă cheamă Ashley.
Mi se spune Ursul Care Plânge.
Unele ați venit din motive personale. Iubire pierdută.
Sau deplângerea feminității ucise.
Pe unele vă știu din grupul meu Să alungăm rasismul cu tobe.
Vă puteți întinde? Vom pleca într-o călătorie.
E posibil să cunoașteți emoții profunde.
Râs.
Plânsul incontrolabil e ceva frecvent. Eliberați-vă!
Vrei să te așezi, ca să începem?
O să eliberăm emoții profunde.
Cred că am greșit cortul.
Bună, sunt Sherlock clovnul. Sunt și magician.
Vă interesează un spectacol de magie?
Treizeci de dolari pe oră, 20 pentru 15 minute.
- Ajută-mă! - Am spus deja nu.
Reao!
„Am spus deja nu.”
Bună! Te interesează un truc cu cărți?
Nu, mulțumesc.
- E un bărbat! - Ce se întâmplă?
E un bărbat!
- E un bărbat! - Ce se petrece?
Când vin bărbații... Și vin doar
să ne ia rahatul, ne place să strigăm „e un bărbat”,
ca să știe toată lumea că sunt bărbați aici,
să nu se agite cineva prea tare.
Au fost probleme cu angajații?
Problema nu e cu angajații.
Ci cu faptul că sunt bărbați.
E un bărbat!
- E un bărbat! - Ce...
E un bărbat!
- O să plec. - E un bărbat!
Știți unde e tabăra Sojourner?
Scuzați-mă, știți unde e tabăra Sojourner...
Ali? Sarah!
Scuză-mă!
Te-am...
Te-am văzut ducând femeia aia de lesă?
Da, e cățelul meu obraznic. E un joc.
Un joc?
Da.
Schimb liber consimțit de putere.
Jucăm roluri.
Te interesează?
Ali?
Sarah?
- Suntem niște fire de nisip. - Începe!
Zeldei nu-i place când mă apucă filozofia.
Dar în seara asta e foarte plăcut
să fiu doar un fir de praf,
cu familia pe care mi-am ales-o.
Pentru fire de praf!
Pentru praf!
Nu m-am simțit cu adevărat liberă
până în prima vară în care am umblat goală prin pădure,
sub luna plină.
Așa e. E foarte frumos aici!
E confortabil. Fără prădători.
Cu excepția țânțarilor ăstora nenorociți.
E groaznic că toate femeile trăiesc
cu anxietatea asta
că pot fi violate sau mutilate.
Doamne! Mata, bună!
- Scuzați-mă! - Mi-am făcut griji pentru tine.
- Bună! - Vreau să plec.
- Poftim? - Vreau să plec acasă.
Nu. Poftim?
O caut pe Sarah și plecăm.
- Ascultă-mă... - O să-ți explic.
Sunt foarte amețită.
- Și e foarte târziu. - Te rog!
E un loc sigur.
Sunt femei de treabă. Sunt aici de ceva vreme.
Ia loc și bea o bere.
Maura, haide! Ia loc!
- Bună, Leslie! Eu nu... - Te rog! Bea o bere!
- Una. - Ia-o pe a mea.
E deschisă. Îți aduc un scaun.
Se pare că feministele radicale au solicitat
o ședință de urgență la primărie,
pentru că tabăra sado-maso era foarte mare anul ăsta,
iar lucrurile o iau razna.
Ce extremiste!
Pentru extremiste!
Pentru ultimele extremiste rămase!
Să nu începi vreo porcărie, Sandy,
Ali și Maura nu știau de politica festivalului.
Leslie, care e politica festivalului?
E foarte simplu.
- Femei născute femei. - Nu vreau să fiu nesimțită,
dar ce înseamnă asta, „femei născute femei”?
Oameni care s-au născut cu vagin și uter.
Adică, dacă ai suferit
o histerectomie, nu ești femeie?
Iar începem cu histerectomia.
Ea a pomenit uterele.
Uterul
nu îți asigură intrarea aici.
Eu am condus plugul, eu am tăiat copacii.
Totul cu un singur gând în minte,
ca noi, femeile, să avem un loc sigur pe lume.
Nimeni nu încearcă să-ți ia pădurea.
Dar am și eu dreptul să fiu aici,
ca femeie transsexuală.
Cred că e mai curând vorba
- ... de nuditate și de dușuri. - E vorba de nuditate?
Pe multe le deranjează penisurile.
- De ce? - Le deranjează pe multe femei.
Pentru că toate am fost violate.
- Toate? - Nu.
- Eu am fost violată. - Nu de mine.
Da, a renunțat la violuri demult.
Acum devine ciudat.
Brusc, discuția se învârte în jurul tău,
iar noi încercăm să te ajutăm să te relaxezi.
Încerci să mă ajuți să mă relaxez?
- Da. - Asta faci acum?
- Vrem să-ți explicăm. - Nu-mi pasă de penisul tău.
- E vorba despre privilegiu. - Care?
Am suferit prea mult ca să mă bucur de „privilegiu”.
Suferința și privilegiul tău sunt separate.
Berkeley a fost un exemplu foarte bun.
Deși sufereai în intimitatea ta,
pentru că sufereai,
erai compensat ca bărbat
și dețineai casa.
Mama a trebuit să plece. E rezonabil.
Despre asta e vorba? Despre casă? Despre mama?
- Nu. - Trebuie să plec.
- Nu e despre casă și despre mama. - Plec.
- Ascultă... - E o porcărie.
Porcăria cu privilegiul!
Stai aici, cu uterul tău, sau vii cu mine?
- Ali e femeie în toată firea. - Doamne...
- Dat din deget. - Da.
Îmi amintesc.
Îmi pare rău.
Rahat!
Mata?
Sarah, trebuie să plec.
Sarah?
Da.
Mata?
Băga-mi-aș!
- Ai nevoie de ajutor? - Poftim?
- Pot să te ajut? - Nu.
- Nu se deschide? - E în regulă, pleacă.
E un bărbat!
Femeia asta pleacă din mizeria asta feministă.
Ați fost foarte amabile.
Să v-o trag!
- Bună! - Bună!
Sunt Vicki. Urcă!
Subtitrarea: Robert Ciubotaru
Redactor Cristian Mircea taru