כשגיליתי את הגוש ידעתי שזה משהו.
אף שהרופא אמר לי שיש לי רקמת שד פיברוציסטית.
כן, כריתה כפולה אחר כך. למדתי לסמוך על החושים שלי.
זה מפחיד.
זה היה קשה מאוד. הרגשתי זוועה.
אבל מספיק לדבר עליי.
כרתו לי את הציצים. אז מה, נכון?
את רוצה מקלחת או אמבטיה?
את מעדיפה מקלחת או אמבטיה?
אני, מקלחת.
אני העדפתי מקלחת, אבל עכשיו עברתי לאמבטיה.
בסדר.
נוח לך לחלוק איתי חדר? לי נוח.
כן, אפשר לומר שאני לנ"ל.
מה זה לנ"ל? -לא נקשרת לתוצאות.
זה יפה מאוד.
מה זה? -זה צמיד.
זו אבן טורקיז אמתית? -כן.
תודה.
הנה.
רוצה לישון כפיות?
אני הפנימית או החיצונית?
את הפנימית.
זה טוב.
את אוהבת להיות הפנימית?
כן.
הלב שלך הולם מהר מאוד.
זה חסר נימוס?
לא, זה טוב.
טרנס-פרנט
- 1 בינואר, 1994 -
מסיגות גבול.
קדימה. -תיכנס.
קדימה. זה חם כל כך.
אתן מסוממות? -כבר לא.
תיכנס.
בסדר. -את בועטת בי.
מוכנות?
זהירות.
לעזאזל, זה כאב! -זה כאב?
אלוהים אדירים!
אתן חושבות שתחילת הסוף של משפחת פפרמן
הייתה ביום שבו הפסקנו לשחות בבריכה הזאת?
היה באמת יום כזה?
ביתר דיוק, קיץ מסוים.
אני זוכרת את זה.
זה היה הקיץ שבו קיבלתי מחזור ושמתי תחבושות היגייניות עצומות.
ורציתי להיכנס איתכם, אבל לא העזתי.
וכעבור חודשיים מנקה הבריכה התפטר.
בלי קשר למחזור שלך?
כן, בלי קשר למחזור שלי. למה שזה יהיה קשור למחזור שלי?
נשמע שזה היה קשור.
לא, זה היה צירוף מקרים.
מנקה הבריכה מתפטר ואז הבריכה מתמלאת עלים
ונשארת מלאת עלים שנתיים שלמות, כי איש לא הואיל להוציא אותם.
כן, הקרקעית נצבעה באפור, בירוק ובחום ובנחושת.
היא הייתה חלקלקה. הייתה עליה ירוקת.
אלוהים! נכון שזה מדהים?
אני מרגישה שפתחתי דף חדש שם ביער.
אני חושבת ש... לא יודעת.
אולי אנסה למצוא לי דת, אלוהים או אמצא לי איזו אלה.
לא, ברצינות, אני ממש חושבת לבדוק את היהדות יותר לעומק
ולמצוא את הרוחניות שבי.
יהדות.
רק, את יודעת...
את מוכרחה להבטיח לי...
מה? מה?
בלי רקל. לא רקל.
חבר'ה, מסיבת תה. מסיבת תה, מסיבת תה, מסיבת תה.
בסדר. מוכנות? -מוכנות?
ויקי. -כן?
אני לא יודעת מה לעשות.
מה את רוצה?
אני לא בטוחה.
את רוצה לראות אותי?
מה עם זה? להשאיר או להוריד?
להוריד. -להוריד. בסדר.
לא, לא, לא.
תשאירי. בינתיים תשאירי. -בסדר.
כן. כן.
אלוהים! אלוהים!
"אני אוהב לאן שקיר האבנים לוקח אותך.
את שמה לב לכל החללים הנוספים."
חבר'ה, שמתי לב שזאת הפעם הראשונה
שכולנו פנויים יחד מאז... אני לא יודעת, נצח.
אלוהים!
זה מוזר כל כך.
כולנו צריכים להתחתן כשלישייה. גילוי עריות זה הכי טוב!
תעזור לי לטפל בילדים שלי?
אני יכולה לקבל את זה?
בבקשה.
- פרנקס, בית קפה -
יש לי חלום שחוזר כל הזמן ובו יש לי זמן קצוב.
יש לי שעה אחת,
ובשעה הזאת אני צריכה להיפרד ממישהו שאני אוהבת ושעומד למות,
ועליי להיפרד באופן מושלם כי זה חשוב כל כך.
ובכל פעם שאני מביטה בשעון השעון מתקדם עוד דקה
וזאת... דקה אחת שאיבדתי.
אני לא יודעת מי זה. אולי אימא שלי. אין לי מושג.
איזה מין אדם היא?
אימא שלי? -כן.
אימא שלי...
לא ראיתי את אימא שלי הרבה זמן, אני מתביישת לומר.
קדימה, תאמרי.
לא ראיתי את אימא שלי שלוש שנים.
כי היא לא תמכה בשינוי שלך?
בגלל סיבות שונות. כלומר...
היא מעולם לא ראתה אותי...
כמוארה.
תבואי איתי לבקר את אימא שלי?
אני...
לבקר הורים של אנשים זה אינטימי מדי.
אני לא מוכנה לזה עכשיו.
אני מבינה את זה. אני מעריצה את זה.
גבולות, נכון? צריך גבולות. -כן.
ולך יש גבולות נהדרים. הם סקסיים.
יש לך גבולות סקסיים.
- צ'אטים לקווירים -
- מלחמת כינויי גוף טרקלין לימודי מגדר -
זה היה יותר יוניני מאירוני. נכון?
כן, זה היה איקוני.
זה היה ביוני.
זה היה... ספראוט!
היי. -שלום.
להתראות, חבר'ה.
תיכנסי.
איחרת.
אני מצטערת.
תזרקי את החפצים שלך.
רדי על ברכייך.
תרימי את זה.
זה יספיק.
תודה. מגניב.
קל יותר מהתעסקות במזומן.
כן, מזומן זה מלוכלך.
נתראה בשבוע הבא, שרה.
בסדר. תודה, פוני.
היי. -היי בעצמך.
אימא שלי בבית?
היא יצאה להסתפר.
בסדר. אני יכול להיכנס?
כמובן.
כן, אז זה רשמי. אני כבר לא סטודנטית נצחית לתואר ראשון.
התעודה בדואר.
זה אדיר. זה נהדר, ספראוט. אני גאה בך.
תודה.
זה די מוזר.
שינוי גדול.
חוץ מזה, אני עדיין מתאוששת מאיידילוויילד. זה נורמלי?
את יודעת, זה תלוי בשנה.
לפעמים החמרמורת מפסטיבל איידילוויילד נמשכת כמה ימים
ולפעמים כמה שבועות
ואז תקציב הרדבול שלי עולה... מרקיע שחקים.
מוארה בסדר?
אני לא יודעת. אני חושבת שהיא תהיה בסדר, אבל...
כן?
הלוואי שהייתי יודעת
על המחלוקת בקהילה הזאת.
הייתי מספרת לך אם היית אומרת לי שאת מביאה אותה.
כן, אבל זה קשור לדברים שחשבתי עליהם.
כל הכאב והחרדה ש...
עוברים מדור לדור.
לא רק השואה או הפוגרומים או "נעלי היהודיות".
זאת יותר שואה מטאפורית.
אלי, את לא צריכה להעלות מופע לפניי.
אני...
אני לא. לא ידעתי שאני מופיעה.
רק תהיי את עצמך.
בסדר.
אני רוצה שתהיי אחת מעוזרות ההוראה שלי בשנה הבאה.
אלוהים, באמת?
תודה. זה נהדר. זה נהדר.
אבל תני לי רק לזרוק לך רעיון.
בסדר.
את רוצה... אנחנו באמת... היה לנו כיף בפסטיבל, נכון?
כן, היה כיף. לא ידעתי אם נזכיר את זה או לא.
זה הוזכר.
בסדר.
בכנות, את מישהי שהייתי רוצה מאוד לא למהר איתה.
ואני באמת רוצה להקדיש זמן להכיר אותך.
אבל לפי כללי ההתנהגות של הפקולטה אסור למרצים להזדיין עם סטודנטים.
אפילו סטודנטים לתואר שני?
אפילו סטודנטים לתואר שני.
אז,
תבחרי.
את רוצה להיות סטודנטית שלי
או שאת רוצה להיות האישה שלי?
הלהקה טובה. ממש טובה.
יוצאים למסע הופעות. שמונה ערים.
כשאתה נוסע עם מישהו יומיים
אתה לומד עליו יותר מבהיכרות של שנתיים.
מה איתך ועם אימא?
התקרבתם מאוד מהר מאוד.
זה נכון.
זה בסדר מצדך?
כמובן. כלומר...
נראה לי שכן.
כלומר, זה לא באמת ענייני, נכון?
דווקא כן.
חשוב לי מה אתה חושב.
מה זה היה?
אני לא יודע.
זה אווז? -זה ברווז.
חכה רגע. תוריד את המקטורן שלך.
כן, תוריד אותו.
למה?
תפרוש אותו כמו שמיכה לפניך.
תפרוש אותו... תמתח אותו לפניך.
ככה? -יופי. עכשיו אתה יכול לעטוף אותו בו
כדי שלא יוכל לנופף בכנפיו ולא יפגע בעצמו, טוב?
בסדר. בעדינות.
אתה רוצה שאני אחזיק אותו? -כן, כן.
זה טוב.
בסדר. בוא נוציא אותו מכאן, נשים אותו במקום מוגן.
בסדר.
אני באמת מצטערת.
אני מצטערת. אני באמת מצטערת.
על מה את מצטערת? -אני מצטערת על סוף השבוע.
לא הייתי מביאה אותך אם הייתי יודעת.
אני חושבת שאולי אלמד אצל לזלי בסתיו.
את יודעת, אני לא מכירה את לזלי,
ואני לא מכירה את האנשים בתוכנית ללימודי מגדר,
אבל אני חושבת שתמיד חכם להתרחק מאנשים
שקשורים לדוגמות יותר מדי.
אבל זאת רק דעתי.
בסדר.
את בסדר?
אני לחוצה.
איך אני נראית?
יפה.
נשימות עמוקות.
כן. רוז פפרמן.
בסדר? -כן.
בסדר.
אימא?
שלום, אימא. זה מורטי.
קוראים לי מוארה עכשיו.
מוארה.
שלום, אימא.
את מכירה את אלי.
שלום, בריי.
סוטו 1139, סוטו 1139.
סוטו 1139, 1139...
- בויל הייטס, לוס אנג'לס, 1934 -
זה המקום. את בטוחה שאת רוצה להיכנס?
כן.
יכול להיות שהוא משותק. יכול להיות שהוא נכה.
כדאי מאוד שהוא יהיה משותק.
איך אני נראית? -יפה.
לא, אני לא יפה. מספיק. -כן נכון.
כן, אני מחפשת את חיים.
מי את?
אני אשתו. זאת הבת שלו. מי את?
חיים? -גם את אשתו?
תינוקת שלי. באת.
הגענו לבד, לא בזכותך.
יש לך מזל שמצאנו אותך. לא ידענו איך למצוא אותך.
נתתי לאימא שלך את הכתובת שלי. -שיקרת לה!
שיקרת לה! היא עדיין אוהבת אותך. אל תשקר.
איפה גרשון? -הוא נשאר שם.
הוא נשאר... מה? לא הצלחת להשיג לו אשרה?
מה? אתה לא יכול... -לא השגת לו אשרה?
אתה לא יכול... מי זאת? מי אלה?
מיוריאל.
מיוריאל, ידעת שהוא הבטיח שימצא לנו בית? שיקרא לנו לבוא?
רוזה, אני עדיין אבא שלך. תמיד אהיה אבא שלך.
את אוהבת ספרים, נכון?
יש חנות ספרים. אקנה לך ספר.
כן? על אביר?
או על... מה? מה? תפירה?
צרפת?
אני לא רוצה שתסתכלי בי כמו שאת מסתכלת בי עכשיו.
את מוכנה לא...
את מוכנה להסיט את המבט?
רוזי, בבקשה. בבקשה. את מוכנה להסיט את המבט?
יקירתי, זה בסדר.
תפסיקי להסתכל בי כמו שאת מסתכלת בי עכשיו.
את מוכנה להסיט את המבט?
יבוא. -שלום.
מה אתה עושה?
מה את עושה?
סליחה. איחרתי קצת.
לא קצת, איחרת הרבה.
הייתי בכביש 405. הייתה תאונה. מה אני יכולה לומר?
הפגישות שלי נדחו, אז אין בעיה.
מושלם.
סוף סוף מכרתי את הקמפוס היצירתי בסקיד רו.
יופי לך. הג'נטריפיקציה שוב מנצחת.
מה פשר הכורסאות האלה? -קנינו אותן עכשיו.
הן נמוכות כל כך. תראה.
זה הרעיון. טוב, הן נועדו...
הן איומות!
לא, זה מתוך כוונה מיוחדת...
זה היה הרעיון של מלאני? -זה היה אחד הרעיונות שלה.
הבאתי משהו. בגלל זה אני כאן.
אני מציגה...
פיצוי.
מה זה?
פלטת איפור שעלתה 485 דולר.
ידעתי שעשית את זה. ידעתי שעשית את זה. -בסדר, זה היה...
בכל מקרה, אני מצטערת. -את כזאת טיפשה.
זה לא היה בכוונה. לא התכוונתי לקחת אותה.
רק התפעלתי ממנה ואז היא נפלה. בכל מקרה, אני מצטערת.
לקחת פתק החלפה?
למה?
מלאני זרקה אותי.
מה זאת אומרת? היא עזבה?
היא אמרה משהו על כך שהיא מרגישה שהיא נכנסה לקשר הזה מהר מדי
או שאני משעמם מדי בשבילה.
מה?
איזו כלבה. אתה לא משעמם.
זה מבאס. זה כאילו...
אני מצטערת.
שום דבר לא מסתדר.
חשבתי שעכשיו דברים כבר יסתדרו בחיי,
אבל נראה שהכול חומק ממני.
אני יכול לומר משהו?
כן.
נראה לי שדי ברור
שאתה בהלם.
באמת? -כן.
ממה?
מהרבה דברים, אבל הייתי אומר שבעיקר
מאבדן אביך.
מה זאת אומרת?
ג'וש, אבא שלך מת.
כלומר, אני רואה את אימאבא כל הזמן.
אתה יודע.
אם מישהו מת אתה לא יכול לראות אותו.
מוארה היא לא מורט.
כן, לא חיבבתי אותו.
אז מה?
אתה חושב שאני עדיין מתגעגע למורט?
מה אתה חושב?
זה לא תקין מבחינה פוליטית
לומר שאתה מתגעגע למישהו ששינה מגדר, אז...
זאת לא שאלה של תקינות, ג'ושוע. זאת...
זה עניין של יגון ואבל.
התאבלת על כך שאיבדת את אביך?
עליו? על זה שאיבדתי אותו? לא, אני לא יודע איך.
תן לי חיבוק.
זה בסדר.
שלום.
שלום. שלום.
שלום.
יש לך דקה?
זהו זה, תלחצי.
זה אורך יותר מדי זמן.
אני חושבת שמשהו לא בסדר.
הכול בסדר, יטה. תני לה רגע.
הרופאים היום יודעים מה הם עושים.
אין לה שם אפילו. כמובן, אין לזה שם עדיין.
אני בחרתי שם. אין סיבה לדאוג.
אני אקרא לה פיי. -פיי?
לא מוצא חן בעינייך פיי? -פיי פפרמן?
פיי פפרמן. זה נשמע כמו כוכבת קולנוע.
למה אתה בטוח שזאת בת?
אבא יודע דברים כאלה.
זהו.
מזל טוב, זה בן. כאלה.