Amikor felfedeztem a daganatot, tudtam, hogy valami nem oké,
függetlenül attól, hogy a doki azt mondta, csomós a mellem.
Két emlőeltávolítással később megtanultam bízni az ösztöneimben.
Ez rémisztő.
Elég nehéz volt. Kutyául éreztem magam.
De elég belőlem.
Lenyisszantották a cickóimat. És akkor mi van, nem?
Zuhizni vagy fürcsizni akartál?
Zuhis vagy fürcsis vagy?
Zuhis.
Régen én is zuhis voltam, de egyre inkább fürcsissé válok.
Jól van.
Nem zavar, ha egy szobán osztozunk? Engem nem.
Fogalmazhatunk úgy, hogy 'MNY' vagyok.
-Mi az az 'MNY'? -Mindenre nyitott.
De szép!
-Mi ez? -Egy karkötő.
-Igazi türkiz? -Bizony.
Köszönöm.
Tessék.
Össze akarsz bújni?
Te ölelsz át vagy én téged?
Én ölellek át!
Oké, így jó.
Szereted, ha hozzád bújnak?
Igen.
Elég gyorsan ver a szíved.
Szabad?
Csak nyugodtan.
NINCS TITOK
1994. JANUÁR 1.
Birtokháborítók.
-Ugyan! -Csobbanj!
Gyere! Tök meleg!
-Be vagytok tépve? -Már nem.
Mássz be, gyere!
-Jól van! -Engem rugdalsz.
Kész?
Vigyázat!
-Bassza meg, de fájt! -Igen?
Jóságos!
Szerintetek aznap fellegzett be Pfeffermanéknak,
mikor abbahagytuk a medencében úszkálást?
Azt egy naphoz lehet kötni?
Inkább egy nyárhoz.
Én emlékszem.
Azon a nyáron jött meg, betét volt rajtam.
Be akartam jönni hozzátok, de nem tettem.
Aztán két hónappal később felmondott a medencés fiú.
Függetlenül a menstruációdtól?
Igen, attól függetlenül. Mi köze lett volna a menstruációmhoz?
Úgy hangzott, mintha lett volna!
Nem. Ez csak véletlen.
Felmondott a medencés srác, a medence megtelt falevelekkel,
majd két teljes évig tiszta falevél volt az egész, mert senki nem tisztította ki.
Igen, az alja tiszta szürke, zöld, barna és rézszínű lett.
Tiszta nyálkás volt.
Hát nem csodás érzés?
Úgy érzem, az erdőben legyűrtem magamban pár akadályt.
Arra gondoltam, nem is tudom...
Talán keresek magamnak egy vallást, valami Istennel, istennővel kapcsolatosat.
Nem, komolyan! Megfordult a fejemben, hogy tanulmányozni kezdem
a zsidó vallást, hogy rátaláljak spirituális érdeklődésemre.
Zsidó vallás.
Csak...
Ígérd meg...
Mit? Mi van?
Raquel. Csak Raquelt ne.
Skacok! Teázzunk!
-Oké. Vigyázz! -Kész!
-Vicki! -Igen?
Nem tudom, mit tegyek.
Mit szeretnél?
Nem tudom.
Akarsz látni engem?
Ezzel mi legyen? Hagyjam vagy levegyem?
-Vedd le! -Le, oké.
Ne, mégse!
-Hagyd fent. Egyelőre. -Oké.
Igen. Ez az.
Édes istenem!
Tetszik, hová vezet a mászófal!
Látják, mennyi plusz hely?
Arra jöttem rá, hogy időtlen idők óta
ez az első alkalom, hogy mindhárman szinglik vagyunk.
Jesszusom!
Ez annyira fura!
Össze kéne házasodnunk! Vérfertőzés a király!
Segítetek vigyázni a gyerekeimre?
Az enyém lehet?
Csak tessék!
Van egy visszatérő álmom, miszerint az időm véges.
Van úgy egy órám,
melyben el kell búcsúznom valakitől, akit szeretek, de a halálán van.
A mondandómnak tökéletesnek kell lennie, mert nagyon fontos.
Akárhányszor az órára nézek, mindig egy percet ugrik előre,
mindig veszítek egy percet.
Nem tudom, ki az a valaki. Lehet az anyám is, fogalmam sincs.
Ő milyen?
-Anyám? -Igen.
Az anyám...
Olyan rég láttam őt, hogy szégyellem kimondani.
Gyerünk, mondd csak!
Három éve nem láttam.
Azért mert nem támogatta az átalakulásodat?
Több oka is volt.
Ő még nem látott engem
Mauraként.
Eljönnél velem meglátogatni anyámat?
Én...
Emberek szüleit meglátogatni túl intim.
Én erre nem állok még készen.
Megértem és csodállak ezért.
-Határok, nem igaz? Kellenek a határok. -Igen.
És neked aztán remek határaid vannak. Dögösek!
Dögös határaid vannak!
Inkább jónikus, mint ironikus, nem?
Ja, ikonikus volt.
Bionikus!
Tiszta... Sprout!
-Hali! -Mizu?
Később találkozunk!
Gyere be!
Késtél.
Bocsánat.
Tedd le a szaraidat!
Térdre!
Fel ezzel!
Így megteszi.
Kösz. Menő!
Könnyebb, mint kápézni.
Ja, a kápé olyan mocskos.
Viszlát jövő héten.
Jól van, köszi, Pony!
-Szia! -Szia!
Anya itthon van?
Épp fodrásznál van.
Értem. Bejöhetek?
Persze.
Tehát most már hivatalos sem vagyok BA-s.
Az oklevél a levélben.
Hát ez óriási. Nagyszerű, Sprout, büszke vagyok rád.
Köszönöm.
Kicsit fura.
Nagy változás.
Plusz még mindig Idyllwildot nyögöm. Ez normális?
Igazából az adott évtől függ.
Néha az idyllwildos másnaposság napokig tart,
néha pedig hetekig.
Az én Red Bullos költésem durván megugrott.
Maura jól van?
Nem tudom. De szerintem túléli.
Igen?
Igen, csak bár tudtam volna,
mennyire megosztó az egész közösség.
Nos, én megemlítettem volna neked, ha szólsz, hogy magaddal viszed.
Igen, de igazából ez pont ahhoz kapcsolódik, amin gondolkodom.
Ez a sok fájdalom és szorongás,
ami generációról generációra vándorol.
Nem csak a holokauszt, a pogromok vagy a zsidó cipők miatt,
hanem inkább egyfajta metaforikus holokauszt miatt.
Ali! Nem kell nekem kiselőadást tartanod.
Én...
Nem tudtam, hogy azt tartok.
Légy önmagad!
Oké.
Azt akarom, jövőre te legyél az egyik tanársegédem.
Komolyan?
Ez nagyszerű! Köszönöm!
De hadd dobjak be egy ötletet!
Oké.
Elég jól éreztük magunkat a fesztiválon. Nincs igazam?
Így van. Nem gondoltam, hogy fogunk erről beszélni.
Pedig de.
Oké.
Őszintén úgy érzem, te olyasvalaki vagy, akivel szívesen tölteném az időmet,
és szívesen fektetnék energiát a megismerésedbe.
Ugyan a kar magatartási kódexe megtiltja, hogy tanár diákkal dugjon.
Mesteresekkel sem szabad?
Velük sem.
Tehát...
Válassz!
A diákom akarsz lenni
vagy a csajom?
Jó a zenekar. Nagyon is jó.
Nyolc különböző városba mennek turnézni.
Két nap utazás alatt jobban meg lehet ismerni valakit,
mint két évnyi ismerkedés alatt.
Mi van veled és anyával?
Úgy tűnik, villámgyorsan lettetek elég jóban.
Így igaz.
Nincs vele bajod?
Nincs.
Azt hiszem.
Nem igazán az én dolgom. Jól mondom?
Hogyne lenne!
Fontos számomra, mit gondolsz.
Az mi volt?
Nem tudom.
-Ez egy lúd? -Kacsa.
Várj csak! Vedd le a dzsekid!
Vedd csak le!
Miért?
Tartsd magad előtt, mint egy takarót!
Feszítsd ki!
-Így? -Ja. Most köré fogjuk tekerni,
így nem tud majd csapkodni a szárnyával, és nem tesz kárt magában.
Jól van, finoman.
-Vigyem én? -Igen.
Így jó lesz.
Vigyük ki innen, biztonságba.
Oké.
Nagyon sajnálom.
Tényleg nagyon sajnálom.
-Mit sajnálsz? -A hétvégét.
Nem vittelek volna, ha tudom.
Meglehet, ősztől Leslie-nél fogok tanulni.
Én nem ismerem Leslie-t,
és az embereket sem a gender szakon,
de azt javaslom, érdemes távolságot tartani olyanoktól,
akik túlzóan ragaszkodnak a dogmájukhoz.
De ez az én véleményem.
Oké.
Jól vagy?
Ideges vagyok.
Hogy festek?
Szép vagy.
Mély levegő!
Rose Pfefferman.
-Kész vagy? -Ja.
Jól van.
Anya?
Szia, anya! Morty vagyok.
De már Maurának szólítanak.
Maura.
Szia, anya!
Alit ismered.
Szia, Bry.
1139 Soto, 1139 Soto.
1139 Soto, 1139...
BOYLE HEIGHTS LOS ANGELES, 1934
Itt van. Biztosan be akarsz jönni?
Igen.
Lehet, hogy lebénult, lehet, hogy nyomorékká vált.
Remélem, lerokkant a rohadék!
-Hogy festek? -Szép vagy.
-Dehogy vagyok! Hagyd abba. -Dehogynem.
Haimot keresem.
Ki maga?
A felesége, ő pedig a lánya. Maga ki?
-Haim! -Maga is a felesége?
Drágám! Sikerült!
Csak magunknak, és nem neked köszönhetően.
Szerencséd, hogy rád leltünk. Gőzünk se volt, hol keressünk.
Megadtam a címem anyádnak.
Hazudtál neki! Még mindig szereted! Ne hazudj!
-Gershon hol van? -Ő ott maradt.
Ott maradt? Nem tudtál vízumot szerezni neki?
-Hogy mi? -Nem tudtál vízumot szerezni neki?
Te ne... Ki ez? Kik ezek?
Muriel.
Muriel! Tudtad te, hogy azt ígérte, értünk küld valakit, és lakást szerez?
Rose! Én mindig az apád leszek.
Szereted a könyveket?
Itt egy könyvesbolt. Veszek egyet.
Jó? Egy lovagról szólót?
Vagy miről szóljon? Varrásról?
Franciaországról?
Csak ne nézz már így rám!
Nem lehetne...
Tudnál másfelé nézni?
Rose, kérlek! Tudnál másfelé nézni?
Semmi baj, drágám.
Ne nézz már így rám!
Tudnál másfelé nézni?
-Gyere! -Hahó!
Mit csinálsz?
Te mit csinálsz?
Bocs, késtem kicsit.
Nem kicsit, sokat késtél.
A 405-ön voltam, baleset volt. Mit mondjak?
Áttették a megbeszélésemet, nem ügy.
Tökéletes.
Végre eladtam azt alkotóműhelyt a Skid Row-n.
Remek! Újra győzedelmeskedett a dzsentrifikáció.
-Mik ezek a székek? -Most vettük.
Jó alacsonyak! Nézd már!
Ez az elgondolás. Arra tervezték, hogy...
Szörnyűek!
Nem. Az elmében egy különleges...
-Melanie ötlete volt? -Az egyik ötlete.
Hoztam valamit. Ezért jöttem.
Bemutatom
a kárpótlást.
Mi ez?
Egy 485 dolláros színpaletta.
-Tudtam, hogy te voltál! -Jól van.
-Mindenesetre sajnálom. -Olyan hülye vagy!
Baleset volt. Nem akartam elvenni.
Csak megcsodáltam, aztán leesett. Mindegy, bocsánat.
Elhoztad a blokkot?
Miért?
Melanie kidobott.
Hogy érted? Lelépett?
Olyasmit mondott, hogy belehajszolta magát ebbe a kapcsolatba,
meg hogy túl unalmas vagyok számára.
Tessék?
Micsoda picsa! Nem vagy unalmas!
Nagy gyomros volt.
Sajnálom.
Semmi nem áll össze.
Azt hittem, mostanra össze fog,
de minden kicsúszik az irányításom alól.
Mondhatok valamit?
Hogyne.
Számomra egyértelműnek tűnik,
hogy sokkos állapotban vagy.
-Tényleg? -Igen.
Mégis miért?
Sok minden miatt, de azt mondanám,
legfőképpen apád elvesztése miatt.
Ezt hogy érted?
Az apád meghalt, Joshua.
Elég gyakran látom apnyut.
Érted.
Ha valaki meghal, azzal nem tudsz találkozni.
Maura nem Mort.
Igen, de én nem kedveltem Mortot.
És?
Miért gondolod, hogy mégis ő hiányzik?
Te mit gondolsz?
Politikailag inkorrekt azt mondani,
hogy hiányzik valaki, ha átalakult, szóval...
Ez nem a korrektségről szól, Joshua.
Hanem a gyászról.
Meggyászoltad apád elvesztését?
Hogy meggyászoltam-e Mortot? Nem, és nem is akarom.
Adj egy nagy ölelést!
Semmi baj.
Szia!
Van egy perced?
Ez az! Nyomja!
Túl sokáig tart!
Szerintem valami baj van.
Nincs semmi baj, Yetta, hagyd már!
Ma már tudják az orvosok, mit csinálnak.
Rose még nevet sem adott neki.
Én viszont választottam egyet. Nem kell aggódni.
-Fay-nek fogom hívni. -Fay-nek?
-Nem tetszik, mi? -Fay Pfefferman?
Fay Pfefferman! Akár egy filmsztár!
Honnan tudod, hogy lány lesz?
Egy apa már csak tudja az ilyeneket.
Ez az!
Gratulálok, fiú!
Kreatívfelelős Csonka Ágnes neket.