Când am descoperit nodulul, am știut că e ceva,
chiar dacă doctorul mi-a spus că am sâni fibroși.
După o dublă mastectomie, am învățat să am încredere în instinct.
E înfricoșător.
A fost foarte greu. Mi-a fost foarte rău.
Dar destul despre mine.
Mi-au tăiat sânii. Și ce?
Vrei să faci duș sau baie?
Faci duș sau baie?
Duș.
Și eu făceam duș. Dar acum îmi place să fac baie.
Bine.
Te deranjează să împărțim camera? Pe mine nu.
Ai putea spune că sunt o NADR.
- Ce e asta? - Nu sunt atașată de rezultat.
E foarte frumoasă.
- Ce e? - O brățară.
- E turcoaz adevărat? - Da.
Mulțumesc.
Poftim.
Vrei să ne ținem în brațe?
Mă ții sau te țin?
Te țin.
E bine.
Îți place să fii ținut în brațe?
Da.
Inima îți bate foarte repede.
E urât dacă fac asta?
Nu, e bine.
CĂRȚILE PE FAȚĂ
1 IANUARIE 1994
Intruși.
- Hai! - Intră!
Hai, e așa de caldă!
- Sunteți fumate? - Nu mai suntem.
Intră!
- Bine. - Mă lovești.
Gata?
Atenție!
- A durut! - Da?
Doamne!
Credeți că începutul sfârșitului pentru familia Pfefferman
a fost ziua din care nu am mai înotat în piscină?
A fost o zi anume?
Era vară.
Îmi amintesc.
Atunci mi-a venit ciclul și purtam absorbante maxi.
Voiam să intru cu voi, dar n-am putut.
Și, două luni mai târziu, tipul care curăța piscina a plecat.
Fără legătură cu ciclul tău?
Fără legătură. De ce ar avea legătură cu asta?
Așa a sunat.
Nu, a fost o coincidență.
Tipul a plecat și piscina s-a umplut de frunze,
așa a stat doi ani, pentru că n-avea cine să le strângă.
Da, fundul ei era verde, maro și cărămiziu.
Era alunecoasă. Avea o mâzgă.
Doamne! Nu e uimitor?
Cred că m-am maturizat acolo, în pădure.
Mă gândesc... Nu știu...
Poate devin religioasă. Poate cred în Dumnezeu sau într-o zeiță.
Nu, serios. Mă gândesc să aflu mai multe despre iudaism
și să-mi găsesc calea spirituală.
Iudaism.
Dar, știi...
Trebuie să-mi promiți...
Ce?
Nu mergi la Raquel.
Petrecere cu ceai!
- Gata? - Da?
- Vicki. - Da?
Nu știu ce să fac.
Ce ți-ar plăcea?
Nu sunt sigură.
Vrei să mă vezi?
Dar ăsta? Cu sau fără?
- Fără. - Bine.
Nu.
- Cu el, deocamdată. - Bine.
Da.
Doamne!
Îmi place peretele de cățărat.
Aveți mult spațiu.
Mi-am dat seama că e prima dată
când suntem toți singuri în același timp.
Doamne!
Ce ciudat!
Ar trebui să ne căsătorim între noi. Incestul e cel mai tare.
Mă ajutați să am grijă de copii?
Îmi dai mie ăsta?
Te rog!
Am un vis recurent că am un timp limitat.
Parcă am o oră
și trebuie să-mi iau adio de la cineva drag care e pe cale să moară.
Și trebuie s-o fac perfect, pentru că e foarte important.
De câte ori mă uit la ceas, mai trece un minut
și e un minut pe care l-am pierdut.
Nici nu știu cine e. Ar putea fi mama. Habar n-am.
Cum e?
- Mama? - Da.
Mama...
Nu am văzut-o de ceva vreme. Mi-e rușine să spun.
Spune!
Nu am mai văzut-o pe mama de trei ani.
Pentru că nu a fost de acord cu tranziția?
Au fost alte lucruri. Adică...
Nu m-a văzut niciodată
ca Maura.
Vii cu mine la mama?
Eu...
Să mergi la părinții cuiva e... E prea intim.
Nu sunt pregătită pentru asta.
Înțeleg și admir asta.
- Ne trebuie limite, nu? - Da.
Și tu ai niște limite foarte sexy.
Ai limite sexy.
E mai mult yoni decât ironic, nu?
A fost simbolic.
A fost bionic.
A fost... Bobocule.
- Bună! - Salutare!
Ne vedem mai târziu.
Intră!
Ai întârziat.
Îmi pare rău.
Lasă-ți lucrurile.
În genunchi!
Ridic-o!
Destul.
Mulțumesc. Tare!
E mai ușor decât cu bani.
Da, banii sunt murdari.
Pe săptămâna viitoare, Sarah.
Bine. Mulțumesc, Pony.
- Salut! - Salut și ție!
Mama e acasă?
S-a dus să se tundă.
Bine. Pot să intru?
Sigur.
E oficial. Nu mai sunt studentă.
Diploma e pe drum.
E grozav! Sunt mândră de tine.
Mulțumesc.
E ciudat.
E o schimbare mare.
Și încă îmi revin după Idyllwild. E normal?
Depinde de an.
Uneori, mahmureala după Idlewild durează câteva zile,
alteori, câteva săptămâni.
Și bugetul meu pentru Red Bull explodează.
Maura e bine?
Nu știu. Cred că va fi, dar...
Da?
Aș fi vrut să știu
despre discordia din comunitate.
Da. Ți-aș fi spus, dacă mi-ai fi zis că vii cu ea.
Da, dar are legătură cu chestia la care mă gândeam.
Durerea și anxietatea
care au fost transmise din generație în generație.
Și nu e vorba doar de Holocaust sau de pogromuri.
E mai mult un Holocaust metaforic.
Nu trebuie să joci în fața mea.
Eu...
Nu o fac. Nu știam că asta fac.
Fii tu însăți.
Bine.
Vreau să fii asistenta mea la anul.
Doamne! Serios?
Mulțumesc. E grozav!
Dar vreau să-ți spun ceva.
Bine.
Noi două... Ne-am simțit bine la festival, nu?
Ba da. Nu știam dacă vorbim despre asta.
Vorbim.
Bine.
Ești o persoană cu care mi-ar plăcea să-mi petrec timpul
și mi-ar plăcea să te cunosc mai bine.
Dar e împotriva regulilor universității ca profesorii să se culce cu studenții.
Și cei de postuniversitară?
Chiar și ei.
Așa că
trebuie să alegi.
Vrei să fii studenta
sau iubita mea?
Formația merge bine.
Mergem în turneu în opt orașe.
Afli mai multe despre cineva călătorind două zile
decât în doi ani.
Dar tu și mama?
Se pare că vă apropiați foarte repede.
Așa e.
Ești în regulă cu asta?
Sigur. Adică
așa cred.
Nu e treaba mea, nu?
Ba da.
Pentru mine contează părerea ta.
Ce-a fost asta?
Nu știu.
- E o gâscă? - E o rață.
Stai! Scoate-ți haina.
Scoate-o!
De ce?
Ține-o ca pe o pătură, în fața ta.
Întinde-o în fața ta.
- Așa? - Da. Înfășoar-o în jurul ei,
ca să nu dea din aripi, să se rănească.
Ușurel...
- Vrei s-o duc eu? - Da.
Da, e bine.
S-o luăm de aici, s-o ducem la adăpost.
Bine.
Îmi pare foarte rău.
Îmi pare rău.
- De ce îți pare rău? - Pentru weekend.
Nu te-aș fi luat, dacă aș fi știut.
Cred că o să studiez cu Leslie din toamnă.
Nu o cunosc pe Leslie
și nu-i știu pe cei din programul de studiu al genurilor,
dar îți sugerez să stai departe de oamenii
care sunt prea atașați de dogme.
Dar e doar părerea mea.
Bine.
Ești bine?
Am emoții.
Cum arăt?
Ești drăguță.
Inspir adânc.
Da. Rose Pfefferman.
- În regulă? - Da.
Bine.
Mamă?
Bună, mamă! Sunt Morty.
Acum mi se spune Maura.
Maura.
Bună, mamă!
O știi pe Ali.
Bună, Bri!
Soto, 1139.
Soto, 1139...
Aici e. Sigur vrei să intri?
Da.
Ar putea fi paralizat, olog.
Ar fi bine să fie olog.
- Cum arăt? - Ești frumoasă.
- Ba nu. Termină! - Ba da.
Îl caut pe Haim.
Cine sunteți?
Suntem soția și fiica lui. Tu cine ești?
- Haim? - Tot soția lui?
Scumpa mea, ai ajuns!
Am ajuns singure, nu datorită ție.
Ai noroc că te-am găsit. Nu știam cum să te găsim.
- I-am dat mamei adresa mea. - Minți!
Minți! Încă te iubește. Nu minți!
- Unde e Gershon? - A rămas acolo.
A rămas... Nu i-ai putut obține o viză?
- Ce? Nu poți... - Nu i-ai obținut viză?
Nu... Cine e asta? Cine sunt ei?
Muriel.
Știi că a promis să ne găsească o casă, să trimită după noi?
Rose, încă sunt tatăl tău. Întotdeauna voi fi tatăl tău.
Îți plac cărțile, nu?
Hai la librărie să-ți iau o carte!
Da? Despre un cavaler?
Sau... Ce? Despre cusut?
Despre Franța?
Nu vreau să te uiți la mine cum te uiți acum.
Poți...
Poți să nu te mai uiți?
Rose, te rog, poți să nu te mai uiți?
E în regulă.
Nu te mai uita la mine cum te uiți acum!
Nu te mai uita.
- Intră! - Bună!
Ce faci?
Tu ce faci?
Scuze, am întârziat puțin.
Nu, ai întârziat mult.
Am venit pe 405. A fost un accident. Ce pot să spun?
Mi s-au amânat întâlnirile, nu e mare lucru.
Perfect.
Am vândut campusul de creație de pe Skid Row.
Bravo ție! Modernizarea câștigă din nou.
- Ce-i cu fotoliile astea? - De-abia le-am primit.
Sunt foarte joase. Uite!
Asta e ideea. Sunt făcute să...
Sunt îngrozitoare.
Nu, ideea e să...
- E ideea lui Melanie? - Da, una dintre ideile ei.
Ți-am luat ceva. De-aia am venit.
Îmi îndrept
greșelile.
Ce e?
O paletă de culori de 485 de dolari.
- Știam că tu ai fost. - Bine...
- Îmi pare rău. - Ești așa de proastă!
A fost un accident. Nu am vrut să o iau.
O admiram și a căzut. Îmi pare rău.
Ai păstrat chitanța?
De ce?
Melanie m-a părăsit.
Cum adică? A plecat?
A spus că s-a grăbit cu relația asta
sau că sunt prea plictisitor pentru ea.
Ce?
Ce idioată! Nu ești plictisitor.
E păcat. Parcă...
Îmi pare rău.
Nimic nu se leagă.
Am crezut că o să se lege până acum,
dar totul îmi alunecă printre degete.
Pot să spun ceva?
Da.
Mi se pare evident
că ești în stare de șoc.
- Da? - Da.
În legătură cu ce?
Cu multe lucruri, dar mai ales
cu pierderea tatălui tău.
Cum adică?
Joshua, tatăl tău a murit.
Îl văd pe mata mereu.
Știi...
Când moare cineva, nu-l mai vezi.
Maura nu e Mort.
Da, dar nu-mi plăcea el.
Și?
Crezi că mi-e dor de Mort?
Tu ce crezi?
E incorect politic
să spui că îți lipsește cineva pentru că și-a schimbat sexul.
Nu e vorba de ce e corect, Joshua, ci...
E vorba de jelit, de doliu.
Ai jelit pierderea tatălui tău?
După ce l-am pierdut pe el? Nu știu cum se face asta.
Îmbrățișează-mă.
E în regulă.
Bună!
Ai o clipă?
Așa, împinge.
Durează prea mult.
Durează prea mult. Ceva nu e în regulă.
Nu s-a întâmplat nimic, Yetta. Ai răbdare.
Doctorii din ziua de azi știu ce fac.
Nici nu are nume. Rose nu a ales un nume.
Am ales eu unul, nu-ți face griji.
- O să-i spun Fay. - Fay?
- Nu-ți place. - Fay Pfefferman?
Fay Pfefferman. Parcă ar fi o vedetă de cinema.
De ce ești așa de sigur că e fată?
Un tată știe lucrurile astea.
Așa.
Felicitări, e băiat!
Subtitrarea: Robert Ciubotaru
Redactor Cristian Mircea taru