הנה.
אני חושבת שזה מוכן.
בואי נשמע את זה.
אני חושבת שאנו צריכות להקריא את מה שהשניה כתבה.
זה אומר שאת תתחילי.
בסדר.
"לא משנה מה קורה,
"אני רעבה וחושבת עלייך."
"יש אלומת אור מעל הברך שלי
"שדומה לעולם."
"תמונות של מזון במסעדות תמיד דיכאו אותי
"לא כי אני חושבת שזה המוני אלא כי אני מרגישה שזה לא נחוץ."
"המחשבה שלי חוזרת שוב ושוב
"לתמונה שנתת לי."
"אני חסרת אונים.
"אני ממהרת כדי לתקן את זה.
"איך אוכל לעזור לך?"
- ריטה הולט, פרוזאק -
"פעם חשבתי
"על הרעיון שלא אצטרך לתקן שום דבר."
"הצבע הזה מקושר לצבע הזה.
"הגלים נשברים."
טרנס-פרנט
ג'ושי? -למטה.
היי, מה קורה?
ריטה מתה.
מה... מה קרה?
היא הלכה לקניון אתמול והיא מעדה.
היא הייתה בראש המדרגות הנעות בקומה הרביעית
והיא נפלה.
סיפרת למישהו?
לכבוד לי שסיפרת לי קודם.
זה לא כבוד.
זה פשוט מידע שאת צריכה לדעת.
אלוהים.
מה תעשה?
יהיה טקס לזכרה או משהו?
לא היו לה חברים,
אחותה תחזיר את האפר שלה לפרזנו.
היא רוצה גם שאני אקח
חלק מהאפר שלה לקולטון.
אתה חושב שזה רעיון טוב? כלומר, אתה תעשה את זה?
הוא נוצרי.
ואולי היא התאבדה,
אז... אני לא יודע.
לא אמרת "התאבדות".
אמרת שהיא מעדה או שהיא נפלה. לא אמרת...
אני לא יודע.
אלוהים. בסדר.
ידעת שקיימנו יחסי מין פעם?
סליחה. מה?
ידעת שריטה ואני
קיימנו יחסי מין פעם?
לא, לא ידעתי.
עד ההיריון
אני מניחה שאימא שלך ואני חשבנו
ששילמנו לה כדי שתהיה החברה הכי טובה שלך.
זה דפוק לגמרי.
זה נכון.
את בטוחה שככה מנפחים אותם?
לא. אני לא יודעת. אני חושבת... זה מה שהיה כתוב.
אני לא יודעת מה אעשה.
אני לא מצליחה לנפח אחד, יש לי איזה 500.
בסדר. מה עושים, פשוט תופסים אותם?
אתה מנסה להכניס אוויר ואז אתה סוגר את זה.
זה מזכיר מאוד את טקס הפתיחה של האולימפיאדה.
זה לא משנה.
אף אחד לא יגיע. -למה לא...
הרבה אנשים אישרו את ההגעה,
אבל זה בפייסבוק,
אתה לא יכול לסמוך על זה, אתה מבין?
כי הם כותבים שהם יבואו.
אתה יודע? והם לא מתכוונים לזה.
הם צריכים להוסיף אפשרות, כמו,
"כן, אני עונה בחיוב, אבל כנראה לא אבוא."
כן. -אבל אין לי מושג.
"אבוא, אבל אולי לא אבוא"?
נכון. אל תיתן לי לשכוח לארוז את המציתים
מהגריל, את הגדולים, כי יש לי כל מיני נרות.
בערך אלף נרות.
את כזאת מתוקה.
באמת? זה די מצליח.
את זוכרת את השבוע לפני שזאקי נולד?
כמה חששת? ושרצית שהכול יהיה מושלם.
תכננת הכול.
היית כמו מוסוליני חמוד לפני לידה.
אם אף אחד לא יבוא לאירוע שלך אני אבוא לאירוע שלך.
תרשמי אותי כזה
שאישר את ההגעה שלו באופן רשמי.
אני אהיה שם.
חשבתי שיש לך משהו עם אונה.
יש לי משהו עם אונה.
אבל אני יכול לקבוע מחדש.
מה נעשה עם הבית הזה?
אין לי מושג.
תמי השקיעה מאוד בלהרוס את הבית הזה.
אני אפילו לא זוכרת מה היה פה קודם.
הקיר הנמוך?
המדף הגדול והיפה שאין לו תחליף
שהנחנו עליו את התקליטים ואת הספרים וכל זה.
עכשיו זה נראה כמו מטבח פיצה קליפורני.
אני מצטערת על שהייתי הורה גרוע כל כך.
רק רגע.
מה את מחפשת?
תחזיק את זה, בבקשה. -למה?
בסדר. אני חושב שאנחנו צריכים לקרוא למישהו.
פירוק בתים זה משהו. גברים יהודים לא מפרקים בתים.
אני אישה יהודייה, ג'ושי,
ונשים יהודיות עושות מה שבא להן.
לא. הנה, תשים את זה.
הנה. -ברצינות?
בסדר.
מעולה.
- בית ספר יסודי אוק ליף -
תוכלו לשים אותם במרכז של זה?
תוכלו לפנות מקום?
כי אני חושבת שיש לנו שם מספיק פרחים.
היי. שרה.
אלוהים. היי.
אז, אנחנו... -אנחנו מתקרבים.
החלטתי לבחור בפפוסות.
קוראים לאירוע טאקו ותורה. נכון? "טאקו".
כן, הבנתי.
את הצעת את זה.
הכנו שילוט בנוגע לזה. -אני מבינה.
אני באמת חושבת שזה לא משנה. -בסדר.
הספק של הטאקו היה יקר מדי
וזה עסק בבעלות של אישה ואני חושבת שזה נפלא.
אני לא יודעת. אפשר לקרוא לזה
"פפוסות ותהילים או משהו." -מעולה.
חושני.
שמת לב שיש בחוץ בור גדול? אשים שם שלט...
אני לא רוצה שמישהו ישבור קרסול...
תשימי שלט על הבור הזה?
תפסיקי.
אלוהים, תראו אתכם.
אתם כבר עובדים על זה. תודה!
מה זה אומר?
זה אומר, "זהירות, חור". זה בעברית.
את חושבת שצריך לכתוב את התרגום,
למקרה שיש אנשים שלא מבינים את זה?
בטח. -איזו ילדה חכמה.
תראי, אנשים.
היי. ברוכים הבאים. שבת שלום. -היי.
אנו מבקשים מאנשים להתנתק מהטכנולוגיה.
בסדר. -שימי את המכשיר שלך.
- בבקשה התנתקו -
תודה, שבת שלום.
שבת שלום, תודה. נשמור עליהם היטב.
תיהנו. -תודה.
היי, תרצה להתנתק מהטכנולוגיה, אדוני?
את לא יכולה לקבל את הטלפון שלי. -בסדר.
שיהיה לך ערב טוב.
סבתא.
היי!
תודה. איפה אבא שלך?
היי, סבתא. מה נשמע? -היי. מה נשמע?
את נראית מקסים כל כך. -תודה.
נכון שזה מדליק? תסתכלי.
נפלא. איפה שרה?
סליחה, את בטח ההורה של שרה.
נכון. מה שלומך? -אני דוביד, החזן החדש.
שלום, דוביד. מה שלומך?
נעים מאוד לפגוש אותך. -תענוג לפגוש אותך.
כולם מתקבלים פה בברכה, בסדר?
בסדר. -תודה.
בבקשה. קדימה.
שנאכל? יש אוכל.
מה המצב, גבר? אני לן. -אני יודע מי אתה.
שמעתי עליך הרבה.
בסדר. -בוא הנה.
שרי.
היי, אימא. -זה מהמם כל כך. לא ייאמן.
וגם את מהממת. -תודה.
רק רציתי להגיד לך שבאזי לא הגיע
כי הוא הרגיש שהמצב עדיין קצת מסובך.
אבל אני פה ומייצגת את שנינו
ואל תדאגי, אני אהיה בסדר.
בסדר. -קדימה. אני רוצה לצלם אותך.
אפשר לא? את יכולה להחזיר את זה לתיק?
כי אנחנו מנסים להתנתק ממכשירים ולא להעלות פוסטים הערב.
בסדר. אבל יש לי 126 עוקבים.
את בטוח תקבלי לייקים.
לא, תודה. -בסדר. מה שתגידי.
החניון מתמלא?
אני לא יודעת, באתי לפה במונית. איפה הטאקו?
זה לא טאקו, זה פפוסה. -מה זה פפוסה?
רקל, אני חושבת שצריך להתחיל.
יש פה הרבה אנשים, ומה אם הם יעזבו?
לא, נראה שכולם מרוצים.
בואי נחכה קצת.
את בטוחה? בסדר. -אלוהים.
בסדר. זה טוב. -זה טוב.
כמה זמן? -את... בואי נגיד 16 דקות.
הבנתי. 16. -זה בסדר?
אני יכולה לחכות 16.
שרה.
אלוהים.
חשבתי שהוא... -אני...
לעזאזל. בסדר, אני... -כן,
אולי את... -ואני...
אימא. -כן?
היי. אלוהים, את נראית יפה. -תודה.
למה ג'וש פה? אני...
זה די מוזר עם רקל וכל זה.
ריטה מתה.
אלוהים. והבאת אותו לפה?
כן, חשבתי שהוא צריך את הקהילה.
ועודדתי אותו לבוא.
והטאקוס האלה מעולים.
סליחה. באמת? הערב? מכל הלילות?
רקל כבר מתחילה להתחרפן.
בסדר, כן. אני יודעת. מה קרה?
ג'וש יספר לך.
היי.
היי. כן. -שמעתי.
אני מצטערת. -כן.
אתה בסדר? אני יכולה להביא לך משהו?
מה למשל? -אני לא יודעת.
יש לנו מכונת אספרסו. אתה רוצה אספרסו?
לא, אני בסדר. תודה.
היי. -יפה פה.
ריטה מתה. -מה?
מה? -כן.
אלוהים.
לעזאזל.
מה קרה?
היא נפלה בקניון. -מי נפלה בקניון?
עוד אין לנו כל הפרטים. -אני צריכה להסתובב.
מה קרה? -הייתה תאונה.
ריטה מתה. -מה?
מה זה אומר שהיא נפלה בקניון?
היא הייתה בראש המדרגות הנעות.
היא הייתה בקומה הרביעית. היא נפלה.
יכול להיות שהיא קפצה.
חמוד שלי. -היא נטלה נוגדי דיכאון.
היא אמרה שהיא החליפה כדורים. לא יודע.
זה מה שקורה
כשמחליפים את התרופות,
זה מגביר את הבעיה ולפעמים אנשים מתאבדים.
אנחנו לא יודעים אם זה מה שקרה.
אבל היא קפצה... -זה לא...
אולי. אנחנו לא יודע.
תניחי לו. -רק עיבדתי את זה.
תני לו לעבד.
בסדר.
היי.
אלך לקחת כוס קפה.
בסדר.
ריטה מתה.
אתה רוצה לצאת לסיבוב?
בסדר.
החלק הדפוק הוא
שאני האדם האחרון שהיא דיברה איתו, כנראה.
הייתי בבית שלה רגע לפני כן.
היא הייתה במצב טוב.
היא נתנה לי קלטת של שירים
שהקלטתי בשבילה בתיכון.
כאילו, את "הקלטת".
והיה לה מצב רוח נפלא.
לא יכולת לדעת שזה יקרה.
זו לא...
הייתי האדם האחרון שראה אותה.
זה כל מה שאני אומר.
זה מבאס.
לא הוגן
להפיל את זה עליך אחרי כל מה שקרה.
אלוהים, ג'וש המסכן.
היא... היא הייתה קרובה לכל המשפחה?
לא, היא חלק מהמשפחה.
זה מורכב כל כך.
אני יכולה להציע למישהו קפוצ'ינו?
"קפה סיני".
אני לא יכולה לשתות את זה
כי זה לא עולה בקנה אחד עם הדעות הפוליטיות שלי.
אלה פולים ישראליים.
בסדר. -זין.
יש כל כך הרבה דברים טעימים שם.
תיהנו. -תודה.
מעולה. תודה.
אני אקח הורצ'טה. -גם אני.
בסדר, כן.
אני יכולה לקבל כמה טאקוס כאלה?
פפוסה. לא טאקו.
תסלחי לי.
אני רק רוצה לדעת שהבנתי נכון, את לא שותה את האספרסו
כי הוא תומך במדינת ישראל?
נכון.
אני לא רוצה דם על ידיי.
מה בעניין הדם של ילדים יהודים?
תודה. סליחה?
מישהו מת ביחידה של בן הדוד שלי, הוא היה בן 18.
אני יכולה לקבל גם כזה? בבקשה, אל תעשי את זה.
טרגדיה שמדינה שולחת את צעיריה
למות למען מטרה לא צודקת.
"מטרה לא צודקת"? -כן.
הוא הגן על המולדת שלנו.
מה בעניין מולדת הפלסטינים?
תודה. בבקשה...
אתם יכולים לפתוח קצת את הראש?
אני תוהה אם את חושבת שיש לישראל זכות קיום.
אני חושבת שזאת שאלה מגוחכת. היא כבר קיימת.
יהודים נטבחו במשך מאות שנים.
והם גם טבחו קצת.
קראת על סברה ושתילה?
כן. זאת הייתה פעולת תגמול
להתנקשות בבשיר ג'ומאייל.
כן, אחרי ששרון הפציץ את ביירות.
זה טיעון מיושן כל כך.
ראש השנה 1982...
תקראי את הצהרת בלפור בזמנך הפנוי.
אני מצטערת. -אל תמהרי.
תקראי את זה... -שלא...
את בכלל יהודייה?
מה זה קשור לזה?
הייתי צריך לנחש. זה מושלם. גברת...
אל תקרא לי "גברת", אדוני. -בסדר.
האנטי-ציונות שלך זה כמו אנטישמיות.
זאת הכפשה.
תתרחקי מכאן. -זה מונע
מאנשים כמוך
לנהל שיחה רציונלית. -זו האמת!
את צורחת. צועקת.
לעזאזל! האנשים האלה כל כך לא הגיוניים,
ואת כועסת עליי? -כן.
כן, אני כועסת עלייך. זה האירוע של אחותי.
מישהו במשפחה שלנו נפטר
ואת מתווכחת עם אנשים על ישראל?
עם זרים? את אידיוטית?
כן, אלי, אני אידיוטית.
אני יכולה לחבק אותך כרגע?
כן. -כי אני מרגישה...
בסדר. אני מצטערת מאוד, ג'וש. אני מצטערת כל כך.
אני יכול לחיות בחיבוק הזה.
למכור הכול ולעבור לפה.
חכי רגע. חכי.
אני נוסע הערב.
אני מוכרח.
אמסור חלק מהאפר שלה לקולטון.
וואו, זה הערב?
את רוצה לבוא? את רוצה לבוא איתי?
ג'וש...
זה... -חבר'ה, אנחנו מתחילים.
רק תחשבי על זה.
זה... אתה בסדר?
היי.
תתקרבו. תתקרבו. כולם.
זה נועד לזכור את מתיקות השבת
כל השבוע.
תעביר את זה.
ברוכים הבאים, שבת שלום.
שבת שלום.
נכון שזה יפה?
איזו קבוצה יפהפייה.
אני רוצה להזמין כל אחד מכם כשאני מסתובבת
לקחת רגע ולהתבונן בהשתקפות
של הנר בציפורניים שלכם.
ההשתקפות והצל.
הרבנים אומרים לנו
שיש 36 אנשים
שהצדיקות שלהם מאירה את העולם.
הם נקראים ל"ו צדיקים.
אם אתם מכירים את התורה
אתם יודעים שאלוהים החריב את העולם פעם. נכון?
נוח והתיבה, זוכרים?
הל"ו האלה הם סוג של תעודת ביטוח
מפני הישנות של מקרה כזה, בסדר?
אז מי הם ל"ו האנשים האלה?
אני רוצה שתשימו את היד שלכם על הכתף
של האדם שלידכם ותתקרבו
כדי שכולנו נתחבר במעגל. בסדר?
כולם קרובים?
בסדר?
מי הם הל"ו האלה?
אנחנו לא יודעים.
אפילו הל"ו האלה לא יודעים.
אז מה הלקח?
הלקח הוא להתייחס זה לזה
כאילו אנחנו אחד מהם.
מי יודע,
אולי אתם עומדים ליד אחד מהם כעת.
אם זה מישהו, זאת את, שרה.
זה קסום. -זה שבת בערב.
מוצאי שבת.
אנחנו עומדים לצאת מעולם הקודש
ולהיכנס לשאר השבוע.
לפני שנכבה את הנר,
כל עוד יש כמה ניצוצות קדושה
שנשארו ביומנו,
אני רוצה להזמין את כל מי שיש לו ברכה
לבוא ולחלוק אותה עמנו.
אני אתחיל.
פרפרי הדנאית האמריקנית נמצאים כאן
ומסמנים את נקודת האמצע בהגירה האדירה שלהם
מקנדה לג'ונגלים של מקסיקו.
אני חושבת על מגפת דרי הרחוב
בעיר שלנו ו...
חברים, אני פיכחת שבעה חודשים.
אני לן ואל תגרשו אותי, אני לא יהודי.
אני נמשך ליהדות, אומרים את זה.
אני שמח להיות פה.
זאת הרגשה מיוחדת מאוד.
וזה נחמד.
זאת הרגשה מאוד מזמינה, חמה ו...
ויש לכם מזל גדול.
תודה על שאתם מארחים אותי. -תודה.
עוד מישהו?
בסדר, אני אדבר.
זה בסדר? -בטח.
הבן שלי איבד את החברה הכי טובה שלו השבוע.
וחלק מאיתנו שמעו על זה רק היום
ואנחנו קצת המומים.
וקראו לה ריטה הולט.
וכבוד הרבה, זו לא הדרך המסורתית בהבדלה,
אבל ברשותך, אני רוצה לומר עליה קדיש.
זה לא הזמן...
- הנני, אני כאן -
- זהירות, בור -
לא ציפיתי להתרגש כל כך.
מהתפילה או מהתעמולה?
את עדיין כועסת על הציונים?
זה מעצבן אותי.
אפשר להדליק נרות
באולם ספורט עלוב, אבל...
אלוהים.
אלוהים, את בסדר?
מי חפר פה בור?
תוציאי אותי מפה. -בסדר. הנה.
זה היה נפלא. -תודה, אימא.
בפעם הבאה שנעשה את זה, אנחנו צריכים
להציג את כל מספרי הסיפורים בקהילה.
אני פיתחתי דיבור משלי
על פי המותג שלי "לשל ובחזרה".
זה סוג של מופע יחיד...
לא, אימא, לא נציג את מופע היחיד שלך.
עוד לא אמרתי לך כלום.
לפחות תקשיבי לי עד הסוף. -אנחנו אפילו לא בטוחים
אם נעשה עוד אחד כזה, אז...
ברור שנעשה את זה שוב.
לפחות תיתני לי לעשות מבחן בד. -אלוהים אדירים,
אלוהים! כן, אימא, יש לך מבחן בד.
זה כל מה שהייתי צריכה לשמוע.
בסדר. -אני אוהבת אותך.
אני אוהבת גם אותך, הרבה. -ביי, שלי.
טוב לראות אתכם.
עדיין יש לך משהו בין השיניים.
בסדר. אוציא את זה במכונית.
מה? ברור שנעשה את זה שוב.
יהיו מהומות אם לא נעשה את זה שוב.
בסדר, מצאתי את המשחה של אחותי להרפיית השרירים, אבל פג תוקפה,
ואת ה"זנקס" של אימאבא שלי.
מושלם. -בבקשה.
אקח את זה, זה ייפול אם זה יהיה פה.
אני אוהבת מה שכתבנו יחד היום.
באמת? אני לא יודעת.
אהבתי את מה שכתבת הרבה יותר ממה שאני כתבתי.
אהבתי איך שאנחנו נשמעות יחד,
אבל באמת, ילדה, אני...
אני אוהבת לראות אותך.
יש הרבה מה לראות, אלי פפרמן.
זה השם שלי.
אני רואה את כולך, אלי פפרמן.
את גרמת לי להגיד את זה.
לקרוא בשם למה שאנחנו. -רק תנוחי ותירגעי.
נוכל לדבר על זה אחר כך.
האמת היא שאני מפחדת מהרגשות שלי.
הם מפחידים אותי.
אני מאוהבת בך. י.