ОЧЕВИДНЕ
Агов, чому так довго?
А ось і вона. Що принесла?
Узвар і неоспорин.
- Ти дійсно любиш мене. - Знаєш, я передумала,
не буду я сьогодні працювати з дому.
Хочу піти на роботу.
Ні, ні. Нікуди ти не підеш.
Залишишся вдома й будеш моєю медсестрою.
У мене багато справ на роботі, а тут я їх просто не можу зробити.
Я допоможу тобі, просто залишайся.
Я скоро повернуся. Принесу тобі щось попоїсти.
Не залишай мене саму з моїми думками.
Просто відпочивай, я зараз повернуся.
- Бувай. - Добре.
Люблю тебе.
Я теж тебе люблю.
Сподобався номер?
Ну, у мене точно не було клопів.
Мої вітання.
- Ти голодна? - Так.
Поруч є місце, де смачно готують вафлі, десь кілометра за півтора.
А чому саме вафлі?
Ну, чесно кажучи,
вафлі — це просто засіб доставлення до рота
вершків і сиропу.
Отже, я саме за вершками та сиропом хочу туди поїхати.
До речі, я раніше ще так не робила.
Якщо мене звільнять, просто піду деінде.
Є мільйон місць, де я зможу танцювати.
Це як бути медсестрою.
Гадаю, те, чим ти займаєшся, трохи цікавіше, ніж бути медсестрою.
Ну, це точно не така шалена річ, як про неї думають.
Там здебільшого сумні хлопці, в яких проблеми з кокаїном.
Нагадує музичний бізнес.
Облиш, ви, певно, сидите собі в таких кріслах, що обертаються,
і наминаєте морозиво й бутерброди весь день.
Авжеж, ні.
Ми сидимо в кріслах, що обертаються, і п'ємо кокосову воду цілий день.
- Люблю кокосовою воду. - Я теж.
Ну, не знаю, у дитинстві
я уявляв успіх зовсім інакше.
У дитинстві я була ходячим жахіттям.
Я ганяла під грибами.
Ганяла — тобто їздила на машинах?
Я була некерованою.
Гадаю, я радий, що тебе зустрів.
Любчику, я знаю, що ти радий.
Рушаймо зі мною в подорож
«До Шелл і назад».
- Добре, а зараз… - Як краще?
Обидва рази чудові.
Пограйся з цим, розважайся, але послухай…
У мене невелика неприємність.
- Моя шия трохи… - Усе гаразд.
- У мене невеличке запаморочення. - Коли я обертаю,
кажи свої слова.
Рушаймо зі мною в подорож «До Шелл і назад».
Знову.
Рушаймо зі мною в подорож «До Шелл і назад».
Ну, а тепер мене нудить.
Боже мій. Баззі, як вийшло?
- Просто чудово. - Добре.
- Впевнений, ми все зробимо добре.
Добре. Гаразд.
- А як звук? - Звук чудовий.
Найкращий звук.
Серйозна камера.
- Так. - Скільки ж вона коштує?
Трохи більше тисячі доларів.
Шелл, це ж професійна камера.
Додати сюди пару гарних об'єктивів,
і ми зможемо тягатися з фільмами в кінотеатрах.
А чому ми не могли позичити камеру в Сари та Лена?
Вони купили хорошу камеру на день народження Зака.
Декілька років тому, але все одно…
Я гадала, що те, що ми записали на телефоні,
ця проба була дійсно гарною.
Крихітко, це інвестиції в тебе.
Ти на це заслуговуєш. Ти заслуговуєш.
Баззі, солоденький, не хочу видатися скнарою,
але ти понабирав багато електроніки
на мою кредитку останнім часом,
а я не хочу підвищувати ліміт і платити високі відсотки.
- Заспокойся, крихітко, у мене є система. - Так, а що за система?
Я записав тебе до програми накопичення балів.
Участь безкоштовна, усе, що ти купуєш, перетворюється на бали.
А потім ми повертаємо речі, а бали залишаються.
І на ці бали можна подорожувати.
Неймовірно, як інші люди цього не знають.
А якщо якась річ зламається, і я просто з нею застрягну?
- Шелл, я ж не аматор. - Усе так складно.
Знаєш що? Я не можу бачити таке розчароване обличчя.
- Іди сюди. - Що ти робиш?
Я зараз поділюся з тобою маленькою таємницею.
Я працюю над великим возз'єднанням
і майже зібрав потрібну кількість балів, враховуючи ті, що ми маємо.
Велике возз'єднання з ким?
Квитки на круїз для всієї родини.
Невже? Боже мій…
Як я люблю твою посмішку.
Не рухайся.
- Дай-но мені твої окуляри. - Мої окуляри? Забери їх.
ЧАШКА З КАВОЮ
Добре.
Дякую.
Я просто хотів сказати,
що бачив стару жінку, яка гуляла на днях.
Вона була така згорблена.
Боже мій, який суворий світ.
Як вітер намагався збити її з ніг.
Мені потрібна кава. Бажаєш кави?
- Так. - Ви прийшли виступати?
Ні, просто проїжджали поруч.
- Отже… - Добре.
Отже, так, дві кави?
Так, будь ласка.
І її старі руки вчепилися в ходунки наперекір пориву.
Вони забули написати про в'ялені томати.
Школяркою я працювала в забігайлівці.
Ми додавали цей огидний рожевий соус усюди.
Наш керівник бігав і постійно повторював:
«Щоб не сухо було».
Повторював це постійно.
- Мені не подобається сухе. - Так, мені теж.
І він сказав: «Брате, маєш зрозуміти.
Ми хоробрі люди».
Хоробрі, як валуни, що борються щодня з сонцем.
Наші обличчя — загартовані сини воїнів,
які борються, щоб зберегти безпеку…
Я зараз повернуся.
А хлопці повертаються з війни.
А війна все триває.
Усе триває.
Триває і триває.
Та триває.
Оплески Рону.
Так.
Добре, на сьогодні, гадаю, це все.
Дякую всім, що прийшли.
А, так. Підіймайся, друже.
Усіх вітаю.
Мене звати…
Кевін Джонсон.
Я з Далласа.
Я якийсь час не грав, тож, сподіваюся, що це не буде жахливо.
Ми зможемо зробити це в іншому світі
Де гроші не дорівнюють часу
Час — не просто цифри на стінах
Стіни не втримають усе твоє від мене
Ми зможемо зробити це в іншому світі
Де те, ким ми є, не дорівнює тому Що ми робимо
А те, що ми робимо, починається з любові
Любов — це наша мова А слова — це щира правда
РЕСТОРАН КИТАЙСЬКОЇ, ЯПОНСЬКОЇ І ТАЙСЬКОЇ ЇЖІ
Зроби мапу для іншого світу
ТУРИСТИЧНА АГЕНЦІЯ - ОРЕНДА
Налаштуй годинник на інший час
І зараз нам лунає передзвін
Ти чуєш, як він дзвонить?
Зроби мапу для іншого світу
Налаштуй годинник на інший час
І зараз нам лунає передзвін
Ти чуєш, як він дзвонить?
Зроби мапу для іншого світу
Налаштуй годинник на інший час
І зараз нам лунає передзвін
Ти чуєш, як він дзвонить?
Зроби мапу для іншого світу
Налаштуй годинник на інший час
І зараз нам лунає передзвін
Ти чуєш, як він дзвонить?
Для людини, яка ніколи не влаштовує Седер,
у тебе забагато посуду для цього.
- Пригадуєш це? - Овва, ти знайшла тарелю для Седеру.
Вона чудова.
Пам'ятаєш, цей великий, відомий, огидний Седер 1995 року?
Пам'ятаєш його?
- З тіткою Брайною? - Боже мій, так.
Пам'ятаєш? Вона була на боці О. Джея. Що вона постійно повторювала?
Ніколь так щаслива, що зустріла його.
Скільки разів вона це викрикувала? Тобто, так.
Для чого весь цей мотлох?
Що ви тут робите?
У вас тут якась шпигунська операція?
Що тут відбувається?
Це все електронне обладнання,
яке, як вважає Баззі, дуже важливе
для мого шоу однієї жінки «До Шелл і назад».
Це ж дуже дорого. Хто за це заплатив?
Я заплатила.
Моє шоу, мої витрати.
А він сплачує за оренду?
- Що? - Я знаю, що він переїхав до тебе.
Будь ласка, скажи, що він щонайменше сплачує оренду.
Він сплачує тобі за оренду.
Ти ж не утримуєш його?
Це якась сексистська фраза.
Якби я була старим чоловіком, а він був ласою блондинкою,
ніхто б не звертав увагу на те, що я його підтримую, чи не так?
Добре, це справи не стосується.
Те, що ти щойно сказала,
не стосується поточної ситуації.
- Ти мене зрозуміла. - Ні.
Ні, зовсім не зрозуміла.
Він дорослий чоловік,
який витрачає тисячі доларів
на обладнання, яке тобі не потрібне.
Я щаслива.
Я дуже щаслива.
Дозволь мені бути щасливою.
Це чашка для кідуш?
Ні, це ваза з єврейського музею в Нью-Йорку.
Але підійде для кідуш.
Таким чином з Джеком ми закінчили.
А потім мені знадобився місяць, щоб повернути свою кішку.
Він здав її до якогось притулку.
І це мене привело до Дага.
Якого я зустріла в притулку для тварин.
Він тебе туди відвіз чи звідти забрав?
Ні, він там працював.
Принаймні він мав якусь роботу.
Так.
Знаєш, зустрічатися, будучи трансжінкою важко.
Якщо в тебе немає піхви,
тебе переслідує купка повернутих на стрижні збоченців.
А якщо вона в тебе вже є,
усе одно на тобі стоїть тавро.
Якась безвихідна ситуація.
Усі мої подруги казали мені не робити операцію,
вони казали, що я «позбудуся свого автомата, що приносить гроші».
Боже.
Навіть транс-тітка казала мені:
«Шей, не потрібна тобі та вагіна, люба.
Знаєш, як кажуть? Дівчині зі стрижнем завжди заплатять».
Але це у випадку,
що ти залишишся секс-робітницею.
Типу, назавжди. Чи щось таке.
А як щодо…
Ну, не знаю, завести родину.
У мене втомилися ноги. Може, сядеш за кермо?
Так. Пригальмуй ось тут.
Добре.
Моя зміна. Ти молодець.
Ти це бачиш?
Що це, у біса, таке?
Гадаю, це якась велична річ.
Може, підемо подивимося?
- Авжеж. - Добре.
- Пані Пфеферман. - Вітаю.
- Як ваші справи? - Усе гаразд, дякую.
- Як ви? - Усе в порядку.
Отже, я чула, вас щось турбує.
Зараз подивимося.
Я трохи нервую через це все.
Останнього разу ви дали мені якийсь газ.
Минулого разу ми дали вам 40. Як ви себе почували?
- Добре. - Добре.
Може, ну, я не знаю,
дати мені на 10% більше, бо я…
Катрінко!
- Зараз вами займуться. - Чудово, дякую.
- Дідько, ти це щойно відкрила? - Так.
Зачекай, я застряг.
- Я пролізла. - Ти всередині?
Ти завжди намагаєшся обігнати мене.
У тебе класно виходить.
Обережно!
Ти до біса швидка.
У мене виникла ідея.
Що за ідея?
Коли хлопець займається сексом з дівчиною,
у нього постійно присутня ця думка:
«Вона може завагітніти».
Це не дуже добре.
Але з тобою, це, здається,
ніби, неможливо.
Тобто, ну, не знаю, можна просто розслабитися.
Типу, цілком і повністю.
- Я лише… - Це якась маячня.
Чекай, чому? Начебто добре.
Це те, до чого ти ведеш? Чому це добре?
Бо це добре. Я просто намагаюся сказати…
Просто не розумію, як це може бути погано для будь-кого.
Це ж чудово. Тобто…
Вибач мені.
Ти сказав дуже дурну річ.
Я тупий ідіот. Добре?
Слухай.
Це дуже тупо.
Готові до зльоту?
Є там хто-небудь?
Крутіть колесо!
- Це «П»? - Це «П»?
- Це «Ф»? - Це «Ф»?
- Де ти? - 18, 36, 72.
Велика таємниця. Богиня. Чахіна.
САКРАЛЬНА ЖІНОЧІСТЬ
Я хочу розгадати загадку.
Знаєте, чому Ріта наклала на себе руки?
- Це дуже сумно. - Так і є.
- У мене велетенська діра в серці. - Авжеж, діра.
- Ти що, Бог? - Богиня.
- Ти мене любиш. - Завжди.
- Невже? - Так.
Чому він загубився?
Гадаю, ти це знаєш, Алі.
Що ж мені робити?
А ти як гадаєш, що тобі робити?
- Бог. - Богиня.
БОГИНЯ
Ми скоро повернемося.
Ви повернулися.
Так, повернулася.
Усе добре?
Так.
Посидьте тут декілька хвилин. Не треба поспішати.
Добре.
Заждіть, вибачте, я просто…
Я щойно зрозуміла стільки речей…
Можна мені їх сказати вголос, доки я не забула?
Добре.
Я щойно бачила Бога.
Добре.
І що він сказав?
Що вона жінка.
І вона темношкіра.
Вона виглядала як ви.
Вона сказала, що відбувається те, що мало відбутися,
що все має бути добре, з нами все…
З нами все буде добре.
А я можу сказати, що ви досі не користуєтесь зубною ниткою.
- Привіт. - Привіт, як справи?
Слухай…
Що?
Почекай.
- Просто… - Почекай?
Можеш просто зупинитися на хвилинку?
Що?
Є дещо, що я хотіла…
Про що хотіла поговорити з тобою.
Добре.
Слухай, я повністю здорова та…
Вірусів у мені не знайдено,
зовсім немає через що перейматися,
але я мушу тобі сказати, що я ВІЛ-позитивна.
Мушу це сказати.
Не хочу, щоб ти самостійно дізнався про це пізніше
і ненавидів мене, або вбив чи щось таке.
Ми ж лише цілуємося. Від поцілунків не можливо заразитися.
Авжеж. Від поцілунків не захворієш.
Добре, так.
Я не буду…
Я не вбиватиму тебе. А також не буду ненавидіти.
Усе гаразд.
Тож ти в порядку?
Так.
У машині є презервативи.
Презервативи гарантують безпеку на 100%?
Вони ж працюють?
Знаєш, є такі пігулки, називаються PrEP,
вони практично усувають усі шанси,
що ти можеш підчепити це, якщо ти бажаєш…
«Практично»?
Дослідження все ще тривають, отже…
Добре. А вони в тебе зараз є?
Ні, у мене їх зараз немає.
Це так не працює.
Добре.
Можна застосувати їх, якщо ти вирішиш
не поспішати і розібратися, що до чого.
Може, сходимо до лікаря, коли повернемося.
Проведемо тривале дослідження.
«Тривале»?
Це так…
Така складна ситуація. Тобто…
Може, просто підемо?
- Ти розізлилася? - Так, розізлилася.
На мене? Чому?
- «Чому»? - Так. Я ж…
Я ж усе нормально сприймаю.
І що, ти за це очікуєш нагороду?
Який герой.
Добре, ти ледь не зайнялася зі мною сексом
і, можливо, не заразила б мене ВІЛ.
Я що, не можу поставити декілька питань?
Я що, не можу трохи пригальмувати та зніяковіти?
А якого біса ти мене сюди привіз?
Я привіз тебе сюди, бо мені здалося, що тут весело.
- Це ж весело. - «Весело»?
- Тобі було весело. - Весело?
Весело тобі з секс-робітницею?
Якщо вже ти про це згадала, я ж за це все заплатив.
Пішов ти, Джоше!
Тобі була потрібна компанія, щоб розповісти своєму сину,
що його мама наклала на себе руки?
Я бачу тебе наскрізь, я тобі не якась там пригода!
Я людина!
Я не твоя бісова пригода!
Подорослішай!
Ти ще дитина, чорт забирай!
Пішов ти!
В аеропорт Денвера, будь ласка.
Слухай.
Вибач мені.
Я не знаю, що я роблю.
Творчий керівник Юрій Лаховський сь там пригода!