ОЧЕВИДНЕ
У мене не дуже
гарні новини від вашого кардіолога.
Ви розмовляли з лікаркою Левін?
Ми дзвонимо одна одній.
Ви дзвоните одна одній.
Я знаю, що ви маєте на увазі. Це про мою цільову вагу.
Ну, не знаю. Я товстуха.
Я обожнюю піцу. Та…
Гадаю, вам треба з нею зв'язатися.
Щось серйозне?
Є кілька тривожних сигналів у вашій ехокардіограмі.
Щось не так з моїм серцем?
Є деякі відхилення у роботі вашого серця,
ми хотіли б за ними простежити.
Гадаю, лікарка Левін порекомендує вам припинити застосування гормонів
протягом шести місяців, щоб поспостерігати за цим.
Тобто, усе треба відкласти?
Після операції
я сидітиму на жорсткій дієті, я вже налаштувала електронну скриньку.
Про який час ми говоримо?
Знаєте, мені прикро це казати,
мова зараз іде не про те, щоб щось відкласти.
Я гадаю…
Гадаю, про операцію доведеться забути.
Я знаю, яке це розчарування.
А якщо я підпишу відмову?
Зробіть це, будь ласка. Я підпишу відмову. Добре?
Ніхто не звинуватить вас у недбалості.
Ви можете мене послухати?
Будь ласка?
- Послухайте мене. - Будь ласка?
Той факт, що вам не можна робити цю операцію,
не позбавляє вас можливості вести щасливе життя.
К-далі-О-далі-Л-Т-О-Н.
Привіт, Джоше.
- Ти не повіриш, друже. - Що таке?
Я хочу зробити пропозицію цьому поганцю.
Подивися на це. Розумієш мене?
Зробити пропозицію?
Тобто купити будинок?
Купити, орендувати, переробити, жити в ньому.
Хочеш переїхати сюди, в Оверленд-Парк?
Я думав про це.
Я більше не хочу займатися всією цією рутиною.
Я можу продати свої акції та провести рік, просто записуючи пісні.
Можемо разом зависати.
Ти й твої друзі зможете приходити до мене
- і буквально відпочивати. - Так.
Цієї неділі можна оглянути будинок. Хочеш піти?
Дякую, я б дуже хотів, але я не можу через церкву.
Зрозуміло. Гаразд, жодних питань.
А ти хіба не прийдеш?
Ну, знаєш…
Так, я прийду.
Але хочу також встигнути подивитися цей будинок.
А потім ця богиня, ведуча телешоу, дантистка
торкнулася мого обличчя і все чомусь стало на свої місця.
Це якась маячня, звичайно.
- Непогано. - Що скажеш?
Ці смужки — уже перебір.
Ні, усе чудово.
Не знаю, як на мене,
я схожа на дешевого банкіра.
Не хочу, щоб мене нагородили таким прізвиськом.
А мені подобається твій образ банкіра.
Та пішла ти.
Я хочу ще раз приміряти той твідовий костюм.
Можеш мені його принести?
Отже, у будь-якому разі я намагаюся визначитися,
як все помістити в мою дисертацію.
Цю твою подорож під наркозом?
Ні, але вона наштовхнула мене на думку…
- Дякую. - Нема за що.
…як це все структурувати.
Це як ґематрія в івриті.
Береш усі кратні 18, як-от 36,
і використовуєш їх як маркери,
щоб зробити таке собі колесо уяви.
Ти не можеш написати дисертацію
про дантистку та число 36, Алі.
Ні, вона буде не про число 36.
Це щось на кшталт інтерсекційності
як святого іншого. Розумієш?
Отже, жіночість, темношкірість, трансгендерність,
будь-що, що відрізняється
від того, що традиційний патріархат заперечує або замовчує.
А якщо саме ця іншість і є месією?
Ти говориш як божевільна.
Так.
Саме це я і хотіла.
Ще мені треба знайти стильну ковбойську краватку.
Ти вже вирішила, що вдягнеш?
Ще ні.
Тобі краще мати приголомшливий вигляд.
Це наш офіційний камінг-аут.
Боже мій, це Джош.
Нарешті. Ти де?
Що?
Оверленд-Парк. Точно вирішив?
Слухай, люба. Ти вже розмовляла з дітьми про цей круїз?
Я залишила всім повідомлення.
Сказала їм, що все сплачено,
що це такий рай на воді з пригодами.
Треба дізнатися про дати якомога скоріше.
Добре.
Алі відповіла, що вона, можливо, поїде.
- Добре, продовжуй діставати інших. - Я намагаюся.
А чому діти тобі ніколи не передзвонюють?
Це неправда, передзвонюють.
Нам потрібно точно знати, хто їде, а хто ні,
щоб я міг точно визначитися з датами.
Лише подивися на себе. Такий собі продюсер.
Продюсер нашого круїзу, продюсер мого шоу,
продюсер мого оргазму.
Саме цим я займаюся.
Щось чутно від Мори та Вік?
Забула тобі сказати.
Вони розійшлися.
Ні. Здавалося, їм добре разом.
Так, не знаю, що там у них трапилося.
Я їду до крамниці, у нас закінчилася дієтична кола.
- Щось потрібно? - Ні, усе є.
Люба, позичиш мені десятку?
Авжеж.
Ти сьогодні їдеш до Оверленд-Парку?
Так, може, завтра.
Не знаю, чи буде переліт, який мені по кишені.
Ще продаються ці дешеві місця, коли стоїш? Таке ще буває?
Люба, він дорослий хлопець,
якщо він бажає поплескатися у святій воді,
то це його вибір.
Він не плещеться у воді. Він просто зрікся диявола.
- Нічого поганого в цьому немає. - Боже мій.
Окрім того, що Ісус є його особистим кимось.
Особистою піцою на дровах?
Він збирається купити клятий маєток в Оверленд-Парку.
Він точно потребує моєї уваги. Він втрачає розум.
А знаєш, що я думаю про це?
Таким чином ти намагаєшся порвати зі мною,
бо боїшся, що я можу тебе розкусити.
Це тебе не стосується.
Мені подобається чути від тебе, яка я дурепа.
Це мене так приваблює.
Облиш. Критикувати означає любити.
Міркувати про тебе — це любити тебе.
Просто посидь у дискомфорті.
ТЕМНИЦЯ
Привіт, це Поні. Залиште повідомлення.
Поні, це Сара. Я біля твоїх дверей.
У нас призначена зустріч. Не розумію, де…
Ти хто?
А ти хто?
Я — Сара. Сара Пфеферман.
У мене зустріч із Поні.
- Поні казала мені про тебе. - Казала?
Саме через тебе вона переїхала в Боулдер.
Вона переїхала в Боулдер?
У її брата крамниця зі свічками.
Вона захотіла приєднатися до родинного бізнесу.
Родинний бізнес — це крамниця свічок?
Вона багато не розповідала.
І що мені зараз робити?
Вона залишила всі ці речі та вбрання тут, я можу повністю її…
Терапія в мене десь за годину.
- Що, ти? - Так, авжеж.
Ти тільки розповіси мені, як ти хочеш,
та я виб'ю з тебе все лайно.
Я знаю, як користуватися цими підвісними наручниками.
Ні, це має робити жінка.
Ну, тоді нехай щастить.
Поні єдина спеціалістка, яка працює з дівчатами.
- Це неправда. - На цьому багато не заробиш.
Для жінки не дуже важко
знайти когось, хто буде ставитися до неї як до лайна безкоштовно.
Боже.
Боже мій.
Закі! Елло!
Виходьте сюди!
- Приведи їх сюди! - Чому ти кричиш?
Просто приведи їх сюди! Закі та Елло!
Це чиє? Бачите цей скейтборд?
- Хто його тут залишив? - Це не мій.
Бачите, що тут сталося? Бачите це?
Ви зробили для Начо дорогу на вихід.
Начо тут немає.
- Заспокойся! - Ні!
А що б було, якби я їхала на машині
і залишила відкритими двері під час поїздки?
Ви б звідти випали та вбилися!
Агов! Заспокойся!
А зараз Начо ніде немає!
- Ми його знайдемо. - Він, певно, десь
у сусідів або його вбив койот.
Припини! Просто припини!
Вибач! Але ця клята черепаха
виживала в клятій стіні
десь 30 клятих років!
А вам знадобилося лише три тижні, щоб вбити її!
- Діти, Начо не мертвий. - Три довбаних тижні!
Ідіть усередину.
Що ти робиш?
Не роби цього в їхній присутності.
Ніколи! Це погано!
Лють у цьому домі мені не потрібна!
- Гарного дня. - Дякую.
- Привіт, як справи? - Отже, це Канзас?
Так. Класна сорочка.
Я пітнію в дивних місцях.
Я ж просив тебе не приїжджати, причепо.
- Ти в порядку? - Так. Ходімо.
- Хочу подивитися на тебе. Що це? - Що?
Трохи крові Христа?
Стули кляту пельку.
Вони сприймають це лайно серйозно…
- Привіт, Алі! - Привіт!
- Як ти? Як справи? - Дуже приємно тебе побачити.
Дякую. Мені теж.
Ти саме вчасно. Татко якраз поклав м'ясо на гриль.
- Так! М'ясо! - Ходімо на задній двір.
- А це… - Це наші поділки.
З паличок від морозива ми робимо хрест.
- Красиво виглядає. - Так, це класно.
- Чим займаєтеся? - Чистимо кукурудзу.
Чистите та базікаєте?
Александро, я дуже радий, що ти сьогодні з нами.
Тут так приємно.
Тут так багато неба
- і простору повсюди. - Так.
Лос-Анджелес — це жахіття.
Дуже важко дихати через увесь цей смог.
Там дуже жахливо.
Ми з Колтоном ходимо до цього крутого парку поруч.
Займаємося пліометрикою, аби підкачати його.
Він досі такий худий.
Просто високий.
Бекі, люба, принеси, будь ласка, круто зварені яйця.
Так.
Люди просто зупиняються та махають тобі рукою. Чесно.
Гадаю, тут усі дуже ввічливі.
Авжеж, схоже на те.
Александро, твій брат почав дуже багато значити для нас.
У нього набагато сильніші моральні принципи, ніж я йому приписував.
Я чула про те, що він зробив у церкві.
- Це… - Красота.
Ні, це все Колтон. Він виступив із чудовою промовою.
- Було дуже зворушливо. - Це називається проповідь.
- Проповідь. - Так, проповідь.
Клубок до горла підступив, так?
Знаєш, Джоше, що це було?
- Це був Святий Дух, Джоше. - Так.
Тобто ти такий: «Нічого собі, я відчуваю його присутність».
Боже, я теж це відчула.
Це відчула вся наша громада.
Хіба ні, Колтоне?
Так. Авжеж.
А потім цей йолоп каже, щоб я не приймала гормони.
Я не збираюся через це проходити без естрогену.
Я серйозно, чесно.
Я так втомилася від цього божевілля в туалетах,
а також у продуктових крамницях.
«Можна вам допомогти, пані? Пане?»
Послухай. Ти ще транскрихітка. Ще звикнеш до всього.
- Я — транскрихітка. - Хіба не мила назва?
Щойно вигадала для тебе. Подобається?
Дідько, дівчинко.
Отже, Вікі — наразі вже історія,
ця крихітка хоче напитися
- і викурити 10 000 цигарок. - Мені подобається.
- А також хочу потанцювати. - Добре.
- Ходімо до «Оксвуда». - Гаразд.
Хочу танцювати та розважатися.
Піду вдягну щось непристойне!
Непристойне!
Тобі треба зробити те ж саме.
Ні, я не звернусь до іншої релігії,
щоб люди витріщалися на мене, поки я на сцені.
- Це серйозне рішення. - Я не казав, що я змінив релігію.
Тобто ти вештаєшся тут, удаєш із себе християнина.
Щоб ти знала, половина цієї країни вдає з себе християн.
Яка різниця, у що я вірю? Я щасливий. Розумієш?
А також я більше не покину Колтона.
Я маю тут бути заради нього.
Шелл, маєш це побачити. Ці цуцики просто скажені.
Не хочу бути занудою, Баззі,
але якщо в тебе є час дивитися телебачення,
у тебе має бути час піти до банкомата та зняти ці десять доларів, що ти винний.
Дорогенька, у банкоматі не видають по десять доларів.
Ти мені винний більше ніж десять доларів.
Ще 20 доларів на минулому тижні,
ще було 15 доларів,
а потім ще сім.
Спочатку ти кажеш, що ти банкрут,
бо наразі триває судова справа про якийсь патент.
Так і є.
- А потім ти чекаєш повернення податків. - Теж правда.
Просто я не знаю чому вірити.
Добре.
Отже, є щось, що я тобі ще не казав,
бо це трохи сумна історія.
Пригадуєш, що я казав, що ніколи не був одруженим?
Що так і не зустрів ту єдину? Отже, це неправда.
Я був одружений на…
На милій жіночці на ім'я Донна.
Та перед самою нашою 20-ю річницею
їй ставлять діагноз. Рак.
Овва…
Чому ти це мені ніколи не розповідав?
Не хотів, щоб ти мене жаліла.
Вона так стійко виносила хіміотерапію і втрату волосся.
Вона також дуже переймалася через свою зовнішність,
але для мене вона завжди залишалася красунею.
Я хотів, щоб вона мала все найкраще.
Ми запросили медсестру додому, застосували експериментальне лікування,
настав час, коли мені стало важко сплачувати всі рахунки.
А потім…
Проходить чотири дні після нашої 22-ї річниці, і вона помирає.
Але саме перед цим вона сказала мені,
що хоче, щоб я когось знайшов.
Я сказав їй, що це неможливо.
Я просто не вірив, що це можливо.
Доки не зустрів тебе.
У тебе не було дружини.
Ти маєш рацію. Не було.
Але, Шелл…
Шелл, я…
Я знаю, що це була не вся правда з точки зору реальних фактів,
але я просто намагався пояснити тобі,
що якби я був одружений,
я б витратив усі свої гроші,
щоб вилікувати свою жінку, яка помирає.
Бо саме для цього потрібні гроші.
Усе скінчено, Баззі.
Я могла прийняти, що ти банкрут.
Могла прийняти, що ти заборгував уряду США,
але що я ніколи не прийму,
це те, що мені брешуть.
Ніколи знову.
Але Донна дійсно була…
Маєш з'їхати звідси сьогодні.
Невже? А як щодо круїзу?
Зі мною все гаразд. Візьму з собою родину.
Добре.
Вибач за сьогодні.
Було трохи лячно.
Знаю. Я сама себе налякала.
Може, зробити тобі масаж чи ще щось?
- Зробиш? - Це дурне питання?
Боже мій, я б хотіла цього понад усе на світі.
Дякую.
Я на це не заслуговую.
Ти взагалі на це не заслуговуєш.
Боже, у тебе так добре це виходить.
Я все запорола. Я нічого не можу зробити правильно.
Облиш. Ти змусила десь 100 не дуже релігійних євреїв співати…
Ні, я нічого не робила. Це все Ракель.
А зараз Ракель зникла, Поні також зникла.
- Дідько. Невже? - Так, я її налякала,
і вона втекла продавати свічки чи щось таке.
І зараз немає нікого, хто робитиме мені мої процедури.
Когось обов'язково знайдеш.
Ні, гадаю, існує не так багато людей, хто цим займається.
Це що, так важко? Що вона робить?
Принижує тебе і трохи лупцює.
Щось на кшталт цього.
Тягне мене за волосся.
Ось так?
Боже мій.
Це дійсно боляче.
Було непогано.
Поні так це робить?
Вона лупцює тебе по клятій дупі?
Боже мій.
Так, а ще тягне твоє кляте волосся?
Ось так тягне?
Невже? Іди сюди.
Серйозно кажу. Іди сюди.
Ну ж бо. У мене немає на це часу.
Таким лайном займається Поні?
Дай-но мені свої руки.
По-справжньому.
Дай-но сюди свої маленькі кляті ручки.
Ось що робить Поні?
Вона затягує ремінь так туго?
Підійми руки над головою.
Ось що вона з тобою робить?
Ще жорсткіше?
Так?
Ти цього хочеш?
Боже мій.
Так, я тебе знаю.
Я знаю, чого ти бажаєш.
Я знаю тебе краще за всіх.
Мені потрібно… Розв'яжи мене.
- Я не можу. Не можу. - Добре.
- Вибач. Це не те… - Усе гаразд.
Ми ж домовилися…
- Я зрозумів. Усе добре. - …і все таке.
Я просто жартував.
Це були жарти.
Ні, мені сподобалося. Було добре. Просто я…
Я просто не хочу все зіпсувати.
Усе добре.
ОКСВУД КОКТЕЙЛЬ-БАР
Сходжу ще за напоями.
Зараз повернуся.
Ти класно рухаєшся.
Так. Точно.
Дякую.
Мене звати Дональд.
- А я Мора. - Привіт, Моро.
Джоше.
- Привіт. - Привіт.
Як справи?
- Можна з тобою поговорити? - Так.
- Може, сядеш? - Авжеж, так.
- Усе гаразд? - Так.
Я намагався знайти зручний час,
щоб побалакати з тобою. Я просто…
Не хотів ставити тебе в незручне становище перед мамою і татом.
Я просто відчуваю, що цього забагато.
Тобто мене забагато?
Бо я можу повністю відступити.
Це не проблема.
Ти ніколи не питав мене, чи можна тобі тут жити.
Я просто намагаюся, знаєш…
Я ж твій батько, розумієш?
Насправді ні.
Без образ,
але в мене вже є батько.
Точно. Я просто… Привіт.
Усе гаразд. Продовжуй.
Слухай, я не думаю, що ти тут будеш щасливим.
А якщо бути повністю відвертим,
я не думаю, що я буду щасливим, коли ти тут.
Не хочу зачепити твої почуття. Мені просто…
Мені дуже шкода.
Не треба просити вибачення.
Я все розумію.
Я мушу допомогти з посудом і все таке.
- Який молодець. - Так.
Я в порядку.
Моро, ти така красива.
Хочу попестити той великий клітор.
Творчий керівник Юрій Лаховський .