Timp rămas până la destinație
CĂRȚILE PE FAȚĂ
- Mă ajuți să îngenunchez? - Da.
Bine.
Simți asta?
Israel.
Ce dracu'!
Scuzați-ne.
Scuzați-ne!
Parcă e Los Angeles.
Știu.
Cine-ar fi crezut?
Clipul cu percheziția ta a devenit viral.
Ai auzit de Lyfe, activista? L-Y-F-E.
E un film?
Nu, e o incredibilă luptătoare internațională, revoluționară,
pentru justiție socială.
Are un cont de Instagram verificat, cu jumătate de milion de urmăritori.
Ea a distribuit clipul meu, Solange l-a distribuit de la ea.
- Solange? - Da.
Măiculiță!
- Nu știi cine e Solange. - Nu.
Și astfel clipul a fost redistribuit de 10.000 de ori.
E grozav.
Iată-ne aici.
Evrei cât vezi cu ochii.
Mai puține kippa decât te-ai aștepta.
TENSIUNEA TĂCUTĂ DE MORT PFEFFERMAN
Doamne!
Ce e?
Nimic, mi-a scris un prieten.
Lyfe mi-a trimis un mesaj, e în Tel Aviv și vrea să ne întâlnim.
Du-te să o vezi.
Invit-o pe Lyfe la prelegere, dacă nu e o întâlnire.
Nu știu. E foarte drăguță.
Mă văd cu cineva.
Serios?
Ce tare! Cum o cheamă?
Donald.
E grozav.
Chiar e grozav.
- E mare lucru. - Chiar mare lucru.
E un om minunat, frumos, amabil, amuzant
și mă face să mă simt femeie.
Încă nu-s convinsă de...
unele lucruri. Locuiește în Northridge.
Și n-are nicio carte în casă.
Donny nu e un cititor.
Știi ceva? Cui îi pasă?
Da. Pot citi eu pentru amândoi.
Da. Cărți tâmpite!
Cărți tâmpite!
Sigur nu te superi dacă mă duc s-o văd pe Lyfe?
Sigur. Mi-ai auzit discursul de zeci de ori în avion.
Cât de des ai șansa să ieși la întâlnire cu Lyfe?
Nu am întâlnire cu ea.
Să-i fac fundă?
Da.
MAURA PFEFFERMAN RUSIA-GENUL-RĂZBOIUL RECE
Dna profesoară Pfefferman?
Osnat. Ne-am scris e-mailuri.
Osnat! Bună! Ce mai faci?
- Bine ai venit. - Mulțumesc.
Mulțumesc că m-ai invitat.
Cu mare plăcere!
Sper că diferența de fus orar nu e prea rea.
- Nu. Sunt bine, mulțumesc. - Cu ce te pot ajuta?
- O cafea? - Nu, am cafea.
Sincer, nu vreau să fiu divă, dar...
Când stau aici...
Sunt în umbră, aș vrea să existe o lumină care...
Sigur. Ayel, fă-mi o favoare.
Dacă există un lucru pe care-l pot schimba
în felul în care persoanele cis îi văd pe trans,
acela e lumina.
Serios? Doar atât? Lumina?
Mă rog, mult mai multe, Maura Pfefferman.
O să-mi pun fișele aici când încep și...
Tipul cel tare!
Pfeffer-Aer Pfefferman?
Nu există nicio legătură?
Nu înțeleg.
Habar nu am despre ce e vorba.
Era un zăpăcit din anii '80, cu niște reclame kitsch.
Cânta cântece despre aer condiționat.
Pfeffer-Aer Pfefferman.
- Un Pfefferman de aici? - Da.
Cum e cântecul?
- Măiculiță. - Tipul cel tare!
- Tipul cel tare!
- Scumpo, trebuie să termin. - Nu, mă doare!
Nu te doare. Folosesc o perie udă și astea nu dor.
- Ba da. - Vine mașina.
Mă doare! Mă duc să fac pâine prăjită.
Bine. Zacky, ce caută aici pantofii tăi?
Ce caută aici? Te-am rugat să-ți pui pantofii.
O fac mai târziu. Mamă, nu mai urla!
Mă sperii.
Bine.
Fii tu șeful.
Bine.
Stimate domn, aș putea să vi-i pun eu?
Nu.
Minunat.
Stau aici și aștept până îmi dați voie.
Bine. Acum poți să mi-i pui.
Da, dle.
Doamne! Bine!
- Să plecăm! - Să nu întârziem.
Ia rucsacul. Repede, că pleacă fără noi.
Haide!
Bunule doctor!
Ai redecorat?
Da, am făcut-o.
Am venit după niște Bubba Kush.
Sau „bunic purpuriu”?
A trecut ceva vreme, nu?
Nu mă mai ocup de afaceri. M-am retras. Nu mai dau rețete pentru iarbă.
Glumești, nu?
Nu. N-ai auzit?
Am trecut printr-o perioadă grea.
Ce s-a întâmplat?
Să spunem că am devenit persoană neagreată la Grove.
- Serios? - Da.
M-au filmat cum beam apă din fântâna arteziană
în timpul unui spectacol de lumini.
Îmi pare rău.
Nu. Sincer,
e lucrul cel mai bun care mi s-a întâmplat.
Am terminat și cu băutura, și cu iarba.
Am terminat cu lactatele și chiar cu glutenul. Mă simt minunat.
Da.
Bine, atunci te las în pace.
Voiam doar să te întreb...
Cunoști vreun tip cu iarbă la care să mă duc?
Am la cine să te trimit.
Bine.
Dar nu prea știu.
Să te întreb ceva.
Nu crezi că poate soarta te-a adus aici?
Ce înseamnă asta?
Spun că iradiezi durere.
Iradiază de aici.
Chiar de aici.
Și eu o simt.
BRIGADA CETĂȚENILOR VIRTUOȘI
Unu, doi, trei, patru.
Unu, doi.
Unu.
Perfect. Mâinile și gurile voastre produc zgomote.
E bine așa?
Să aud sunetele. Ce sunete scot animalele voastre?
Acum animalele voastre sunt pui.
Shelly, perfect! Acum e în uter. Uitați-vă la ea.
Cine vrea să strige un cuvânt la întâmplare, ca să începem o scenă?
Coney Island.
Îmi place Coney Island.
Perfect. Coney Island.
Un hotdog adevărat se mănâncă doar la Coney Island.
Nu-mi spune. Arată-mi pe scenă.
- Da. - Coney Island.
Eu nu...
Bine.
Te simți bine?
Ce ai?
- Nu, eu... - Ce înfricoșător! Ține-te!
Mie nu-mi place în montaigne-russe.
Mai bine mă dau jos, mă duc la tarabă
și cumpăr hotdogi și vată pe băț...
Shelly, stai puțin.
Gabe era în montaigne-russe, da?
Era în montaigne-russe...
Părea că are o criză de epilepsie.
Dacă face o criză, trebuie să te adaptezi.
Nu poți să-l întrebi dacă vrea mâncare când e în montaigne-russe.
Înțelegi? Adaptează-te scenei pe care o creează el.
- Zici: „Da, și...” Bine? - „Da, și...”
„Da, și...” Începem ceva...
Stai să te întreb ceva.
De unde știm c-o să iasă bine?
Poate nu iese bine, dar asta e improvizația.
Hai să schimbăm. Lisa, pe scenă.
Hai s-o aplaudăm pe Lisa.
Lisa! Lisa!
Să facem ceva cu totul diferit.
- Un animal sălbatic. - Maimuță.
Maimuțe. Să vedem maimuțe. Hai!
- Ți-am adus o banană. - Mulțumesc.
O să comand pizza.
Scuze, ai zis cină, dar îmi oferi pizza?
Pizza e ca un sos cu brânză.
- O să-ți placă. - Ba nu. Mă blochează câteva zile.
- Joshie. - Bună.
Ar trebui să încui ușa.
Mă sperie treaba asta.
- Ai musafiri. - E prietenul meu, Steve.
Cum merge, dnă Pfefferman? Încântat.
Îmi pare bine. Ce tânăr politicos!
Am ieșit cu Sarah.
Înainte sau după treaba cu lesbiana?
Cred că era chiar atunci.
Vrei niște vin? Am cumpărat ieri rosé.
Nu, mulțumesc.
Mergem să cântăm ceva. Vino, Steve.
Hai s-o facem.
Să vă dau niște rosé.
- Nu trebuie. - Uite.
El nu bea.
E doar puțin rosé. Unu, doi.
Nu face nimic. Lasă, mă ocup eu.
- Doar puțin... - Nu ne trebuie.
- Mamă, eu... - Ce e?
- Ascultă. - Ce?
- Ți-am zis că nu bea. - Bine.
Vrea să-ți spună că nu bea.
Trebuie să mai lucrez la timpii mei de reacție.
Nu, mamă. Asta e...
Nu asculți.
Ba da.
Tocmai am auzit cum ai spus: „Nu asculți.”
Atunci nu respecți limitele, bine?
Vorbiți cu toții despre limite, dar eu habar n-am ce sunt.
Limitele sunt totul.
Limitele folosesc pentru a ne spune unii altora ce ne trebuie.
Exact.
Ca atunci când ai hotărât să stai aici,
dar nu m-ai întrebat.
Ba da.
Ba nu, ai zis: „Josh, pot să stau aici, da?”
Deci te-am întrebat.
Ba i-ați spus, dar cu semnul întrebării.
Tu nu te băga.
Nici n-ar trebui să te întreb, dle Sigmund Freud.
Da, bine, sunt Sigmund Freud.
Sunt Sigmund Freud. Bine.
Să văd dacă pot analiza asta.
Ieși din camera mea. Ce faci?
Dle doctor Steve, aș dori să-ți aflu părerea.
E un fel de stație de alimentare...
PAȘI PENTRU CENȚI
...pe o roată de hamster.
Ba nu, așa îmi controlez banii și greutatea.
- Ba nu. - Ba da, și tu știi asta.
Numeri și hârtia igienică.
Nu-mi place s-o irosesc.
Ba nu. E tulburare obsesiv-compulsivă, e boală mintală.
De ce mă urăști așa de mult?
Nu te urăsc.
Îmi pasă de tine și de aia ți-o spun în față.
Asta înseamnă să-ți pese? Ce grijuliu!
Nu mă simt în siguranță acum.
Nici eu nu mă simt.
Și nici eu nu mă simt în siguranță.
Te rog, nu mai fi așa de rău cu mine.
- Doamne! - Termină, te rog.
- Da, nu. - Nu mă mai trata... Am 68 de ani.
Încerc să te ajut.
Pot continua să trăiesc așa cum vreau?
Bine. Nu te mai ajut.
Bine.
E foarte bine.
Nu trebuie să mă ajuți.
Unde te duci?
Mă duc să dorm la hotelul W.
Bună.
Sunt Ali.
Sunt Lyfe.
Îmi pare bine.
Ciudat să te întâlnesc aici. Sau nu. Locuiești aici?
Nu, doar fac un tur prin Orientul Mijlociu.
Tu?
De ce sunt eu aici?
Fiindcă părintele meu ține o prelegere la conferință.
Da. Cum se simte?
Bine.
- I-a trecut. - Bun.
Eu am fost mai supărată ca ea.
Vrei să bem ceva? E un bar la hotel.
Nu, încerc să nu cheltuiesc bani în Israel.
Din cauza boicotului.
- Da. - Da.
Fac ce pot pentru dreptatea palestinienilor.
Sigur.
Putem merge la Ramallah. Știu niște locuri tari acolo.
- Să mergem la Ramallah? - Da.
Bine.
Să mergem.
Stai puțin, am voie să merg la Ramallah?
Sigur că ai voie.
Mulțumesc.
Afirm că misoginia a fost motivul
pentru care Ethel Rosenberg a devenit un punct focal al urii.
Înainte de Războiul Rece,
femeile erau considerate deținătoarele virtuților pozitive.
Idei despre bunătate, iubire și credință.
Dar, în acel moment, lucrurile s-au schimbat.
Pentru prima oară, suspectul era o femeie.
A declanșat frica de trădare.
Ideea secretelor dezvăluite era numită comunism, femeie, evreică.
Nu ți-e frică, nu?
Nu.
Acuzațiile penale care i se aduceau erau dubioase.
Dar lumea voia un inamic.
O să ne oprească aici?
Nu. Nu le pasă cine intră în Cisiordania.
Vor doar să știe cine iese.
De aici la Ramallah mai e puțin.
Lumea avea nevoie de un inamic.
Femeia e misterioasă și nestatornică,
ceea ce o face o țintă perfectă.
DREPTATE
TRENUL LIBERTĂȚII
Mulțumesc.
Ce ciudat este! Parcă aș fi în Brooklyn.
La ce te așteptai? Femei în negru și centuri cu bombe?
- Nu. - Hai să stăm aici.
- Eu... - Mă ocup eu.
Nu văd bărbați cu coc.
Tu ai coc.
Ba nu am coc.
E coc de femeie.
Am coc?
- Lyfe. - E grozav.
- Habibi. - Janan.
Ai ratat ziua de naștere a lui Nadal.
Ea e Ali. A făcut clipul de care ți-am spus.
- Da. Bună. - Bună.
- Îmi pare bine. - Și mie.
Se aștepta la un episod din Vice,
dar eu îi arăt un tur simplu.
Bine ai venit în zona protejată Ramallah.
Mulțumesc. E foarte tare.
Mass-media americană ne spune că aici e doar violență,
când colo nu e deloc așa.
Asta e o cafenea normală,
cu persoane diferite care fac diverse chestii.
Da, avem de toate.
Doar că totul e înconjurat de puncte de control ciudate.
Deci punctele de control
sunt de-a lungul graniței?
Habibti, ce graniță?
Nu există nicio graniță recunoscută la nivel internațional.
E doar un zid mare și urât,
cu sute de puncte de control peste tot.
Bine.
Dac-ar face două state, s-ar dărâma zidul
și n-ar mai fi puncte de control?
Trebuie să te punem la curent.
- Da. Bine. - Și o vom face.
Avem timp pentru asta, da?
Da.
- Să mergem la fermă. - Da.
- Ne întâlnim cu prietenii. - Bine.
Să bem.
Înseamnă „noroc”.
Ella, hai să faci baie.
Ce-am spus eu?
Gata cu înghețata. Mai ții minte?
Îmi place înghețata.
Am zis să lași înghețata.
Nu vreau să fac baie.
O să ridic vocea.
Mă faci să vorbesc tare.
Ar trebui s-o faci. Încearcă.
E o metodă tâmpită.
N-ai de unde să știi, n-ai încercat.
Bine, o să încerc.
- Implică-te total. - Bine.
Cer voie să mă așez.
Ella, tu ești regina mea și eu te voi servi.
Ce dorești să faci? Nu facem nicio baie.
Baia e pentru proști.
Ba chiar o să ne tăvălim prin nămol ca porcii.
O să ne jucăm toată ziua în apa cea mai murdară.
Orice ar fi, spune-mi ce dorești, regina mea.
O să fac baie.
Ce...
Nu are nicio logică. De ce...
Noapte bună. Vă iubesc.
Bine.
Ce chestie! Parcă e magie neagră!
- Dar nu e. - E magie!
E ceva foarte pozitiv. Este...
Ca și cum ai avea încredere în copiii tăi, dar la un nivel superior.
- Le dai puterea. - Îi lași să aleagă.
Vezi lumina din ei. Îi lași să strălucească.
Lași copiii să fie deasupra.
- Copiii deasupra? - Exact.
- E un nume de blog. - Da.
- Ce-ar fi să faci un blog? - Da.
Trebuie să încep un blog.
- Da. - Ba nu.
E un nume de carte.
Soro.
- E o carte. - Da.
- E o carte pentru părinți. - Da.
- Carte pentru părinți. - Copiii deasupra!
Doamne!
E o idee grozavă.
Parcă nici n-ar fi drept.
Am ajuns.
- Wow. - Am reușit.
Inshallah.
Ce tare e!
Nu-mi vine să cred că stai aici!
E uluitor. Mulțumesc că m-ai invitat.
Mă bucur că ai venit.
Doamne!
Bine ai venit!
Îmi place la nebunie.
El e prietenul meu, Shmuel. Ea e Ali.
- Bine ai venit. - E ferma familiei tale?
Da. Bunicii mei creșteau capre aici.
Îmi plac caprele.
Am văzut un clip drăguț pe YouTube, cum săreau în copaci.
Îți plac până când trebuie să stai cu ele.
Pe bune. Sunt tare nesimțite.
Cine vrea humus?
Aveți destul?
Care este ma'aloubeh?
E incredibil!
Roșiile, nu?
N-ar trebui să fie cu roșii.
Nu fi așa de strictă. E foarte bun.
Întâi ne iau pământul, apoi ne pun roșii în ma'aloubeh.
Data viitoare fac eu ma'aloubeh adevărat.
Deci, din când în când, cumpărați roșii din Israel.
Nu avem de ales. Nu ai de unde lua roșii palestiniene.
Nici avocado.
Nici pufuleți Bamba.
Nu vă luați Bamba măcar din când în când?
Încălcați boicotul pentru chestii delicioase?
- Măcar puțin? - Doar când te îmbeți.
Doar când ne îmbătăm.
- Să bem pentru asta. - Bamba.
Bun. Au adormit.
Fursecuri pentru mămica bloggeriță.
Am pus și niște cocaină în ele.
Trebuie să-ți spun ceva.
Ce?
Ideea asta cu „Copiii deasupra”.
Nu e 100% ideea mea.
Mi-a venit mie și unei alte persoane.
Adică e a mea, dar...
Ne-a venit la amândouă.
Cine era?
O ții minte pe educatoarea de la grădiniță a Ellei, dra Lila?
Dra Lila?
Cea cu pistrui?
Cea care nu purta sutien?
Da.
E sexy. Unde ai văzut-o?
Am întâlnit-o prin cartier.
Ce tare!
Nu-mi mai aduce fursecuri.
- Au prea mult zahăr. Mersi. - Nu le mănânc pe toate.
Îngrașă-te. Nu contează. Dacă scoatem cartea...
Da?
Vreau să-i propun ideea lui Jodie,
să văd dacă o transmite agentului ei literar.
Consider că, dacă fac asta,
ar trebui să vorbesc mai întâi cu Lila.
Da.
Ce zici de asta? Ce-ar fi
dacă aș schița un contract?
- E o idee bună. - Nu?
Vrei să fii avocatul meu?
Da, o să-ți fiu avocat pe toată fața.
Nu-mi place pe față, îmi place pe sâni.
Cum vrei tu.
Mamă!
Cât e ceasul?
Ce dracu' faci? Trebuia să fii la hotel.
N-am vrut să cheltuiesc banii pe hotel.
Spatele meu.
Ce e cu tine?
Am crezut că ai murit.
Credeam că vrei să stau aici.
Vino încoace.
Chiar vreau.
Voiam să stai aici.
Vreau să fiu aici.
Nu. Nu pe buze.
Nici nu am fost acuzat când m-a arestat armata israeliană.
Am fost închis un an
și, fiindcă-s gay, m-au șantajat, spunându-mi
că, dacă nu devin informator,
o să le spună părinților mei.
Folosesc tehnica asta cu toți palestinienii gay.
Folosesc orice vulnerabilitate.
Orice loc unde-ți pot dezvălui vulnerabilitatea și pot profita de ea.
Evreii americani au drepturi la cetățenie,
dar palestinienii care-s aici de secole nu au.
Tu poți obține cetățenia.
Eu, palestiniană din Canada, nu pot.
Familia mea e de aici și eu nici nu pot intra în Ierusalim.
Nu pot pleca de pe aeroport.
Nu poți intra în Ierusalim?
Nu fără permis. Două legi diferite pentru aceeași țară.
Cred că e clar că scopul e controlul total asupra pământului
și resurselor.
Ei spun că nu ăsta-i scopul, dar ăsta e.
Nu toți israelienii vor să scape de palestinieni.
Trebuie să recunoaștem oamenii...
Uneori nici nu e o chestie politică, e doar complicitate...
Ne-am săturat ca fiecare aspect al vieții noastre
să fie încurcat în problema asta politică.
Nu putem respira. Nu ne putem mișca.
Nu ne putem duce în alt oraș, nu ne putem vedea prietenii.
Nu putem studia sau merge în străinătate.
Uneori vrem doar să luăm cina cu prietenii.
Bună. Mulțumesc că ați venit.
- Dna prof. Pfefferman? - Da.
Mi-a plăcut prelegerea dv.
Mulțumesc. Îmi face plăcere.
Am venit din Yokne'am.
- De unde? - Din Yokne'am.
Yokne'am. Nu am auzit.
Nu? Îmi dați un autograf, vă rog?
Desigur. Cum vă numiți?
Adam.
- Adam? - Da.
Pentru Adam.
- Da. - Ăsta e cântecelul de la reclamă.
Ești a doua persoană pe ziua de azi.
Sunteți rudă cu Moshe?
Moshe?
Moshe Pfefferman. Tipul cel tare.
Scuzați-mă.
Tipul
cel tare.
Tipul cel tare.
Ali, unde ești? Semnul întrebării.
Ali?
Hai să stabilim o strategie.
Te duci acasă, aduni câți evrei poți,
îi convingi să vină aici, să obțină cetățenia,
să lupte pentru cauza noastră.
Am nevoie de tine. Semnul exclamării.
Sau vă căsătoriți cu noi, să obținem cetățenia.
Vino chiar acum. Punct.
Chiar acum.
Acum.
La naiba!
Ești bine? A fost un atentat cu bombă?
Nu. Iisuse!
M-ai speriat de moarte. De ce mă suni
din Israel, dacă nu s-a întâmplat nimic?
Vreau să te întreb ceva.
- Ce? - Bun.
Tatăl nostru e mort, așa e?
Mort și îngropat.
Bun. Și când a murit?
Prin anii '80 sau '90.
Bun. Deci nu știi.
Mama a zis că a murit.
Vreau să-mi faci o favoare.
Caută ceva pe Google.
„Moshe Pfefferman.”
- Pe bune? - „Tipul cel tare.”
- Pe bune? - Da.
Bine.
Tipul cel tare.
Doamne!
Cred că e tatăl nostru.
Nenorocitul!
Doamne!
Subtitrarea: Anca Irina Dumitru
Redactor Cristian Mircea umitru