היי, חבר'ה. -היי, חבר'ה.
היי, חבר'ה. -אני לא אוהבת את זה.
את לא אוהבת את הזרעים, לכן.
היית יכולה לקנות בלי זרעים.
נכון מאוד, אני לא אוהבת זרעים.
למה לא קנית בלי כלום?
נראה שיש על זה לכלוך. -זה לא לכלוך, אלה תבלינים.
תפעיל מזגן, אחי. -כן!
תגביר את המזגן.
אכלת מבשר הרחוב?
אחי, אכלתי הרבה בשר רחוב. -באמת?
אכלתי הרבה בשר רחוב.
תזכרו, צריך לטבול את הלחם...
צריך לטבול את הלחם בתבלין, אחרת אין טעם.
כן, בסדר.
מעולם לא רציתי להתחתן עם לחם, אבל היום אני רוצה להתחתן עם לחם.
יכולת לקנות את הסוג השני.
משה. -כן.
העצירה הבאה היא בתפוז, נכון?
כן, בסדר?
העצירה הבאה היא בתפוז.
לא אוכלים בשר ברחוב. -מוכרחים לאכול בשר רחוב.
לכן באנו הנה.
לא. -כדי לאכול בשר רחוב.
זה היה כבש. -כולם פה?
כולם פה.
כולם יושבים? בסדר. אפשר לצאת לדרך.
קדימה.
טרנס-פרנט
הרגע חלפנו על פני שלט לבית לחם!
בית לחם זה חלק מהגדה המערבית?
כמובן.
אל תגיד "כמובן" ככה.
זה מקום הולדתו של ישו. זה מבלבל.
אנשים לא יודעים אם זה נוצרי או ערבי.
נוצרים וערבים הם לא הפכים.
יש הרבה ערבים נוצרים.
מי האישה הזו שגרה בתפוז?
זו אימא של חברה שלי. -למה אנחנו עוצרים שם?
אנחנו צריכים רק לתת לה משהו.
טוב, הנה תפוז.
למה יש פה חיילים?
איך קוראים לה?
הדר שלו. -הדר שלו.
מספר?
1504.
בסדר.
אנחנו בסדר. -תראו את כל האבטחה.
עושים מזה כזה עניין.
שרה, את יודעת שזו התנחלות?
כמה זמן זה יימשך?
רק חמש דקות.
אנחנו רק מוסרים לה משהו.
אלוהים!
זה נראה בדיוק כמו פארק לה בראה.
תודה...
זה שם.
בסדר. -תודה, אדוני.
כבר נחזור. -תודה, חבר'ה.
אנחנו צריכים להזדרז. -כדאי שנמהר.
אלי המזדיינת במצב רוח קרבי.
תודה.
שם.
שלום.
הדר? כן, היי, הדר.
את יפה כל כך.
שיברך אותך האל.
את דואגת לליילה. היא סיפרה לי עלייך הרבה.
באמת? מה היא אמרה? -תודה.
אתם כמו משפחה בשבילה ואני ממש שמחה על זה.
תיכנסו בבקשה. -לא נוכל להישאר, אבל תודה.
סוודר.
כן, היא...
היא עדיין סורגת? מי יתחתן איתה?
בבקשה, בואו.
האמת היא שאנחנו לא יכולים. -אנחנו לא יכולים.
אנחנו יכולים להישאר חמש דקות.
קצת... אני מצטערת. -בבקשה תישארו.
הם יכולים לחכות. -אני מכינה לליילה עוגיות לימון.
אני צריכה להשתין.
אלוהים.
לא עשיתי את הצעדים שלי.
מי זו החברה הזו, הגר הזו?
הדר. הדר ב-ד'.
אתה זוכר את הסדרה המצוירת הזו? "הגר האיום", עם האיש השמן.
אני זוכר את בבר.
"בבר הבנורא".
טוב. זה טוב. -אתם יודעים מה?
הגר הייתה מהתורה.
הכול פה מהתורה. אנחנו בישראל.
שרה והגר היו שתי המאהבות של אברהם,
שרה הייתה אשתו והגר הייתה השפחה.
שרה ילדה את יצחק והוא אבי היהודים,
והגר ילדה את ישמעאל והוא אבי המוסלמים.
ולכן אנחנו עדיין רבים.
ישמעאל הוא "מובי דיק".
תודה.
מוחמד המציא את האסלאם.
לא.
אימא, את טועה בכל העובדות בכל המצב הזה.
רוח נעימה.
לא כך תכננתי לבלות את זמני בארץ הקדושה.
אני עולה לשם.
אני באה איתך.
אולי יש להם פרסקה.
כן, יהיה נחמד לשתות פרסקה. -נכון.
בקרח.
אני אימא של שרה.
וואו. -נוכל להיכנס לעשות "טינקל"?
טיקל? -פיפי.
פיפי. תודה.
כן. היי. ברוכים הבאים. -יש לך פרסקה?
אני רוצה ללכת.
לאן את רוצה ללכת?
אני פשוט לא רוצה להיות כאן. בסדר?
אני לא רוצה להיות על האדמה הגנובה הזו.
לייף והחברים שלה במרחק 20 דקות.
אני יכולה לקחת מונית לשם. אני רוצה ללכת מפה.
את רוצה להיכנס למונית פלסטינית?
כבר נסעתי במונית פלסטינית. זה בסדר.
רגע... את עוזבת?
את תעזבי את הטיול?
זה לא סיפור, אמצא אתכם מאוחר יותר.
טוב, רק תירגעי רגע, בסדר?
אני אוציא את הדביליות האלה מפה. בסדר?
תני לי שנייה.
זה לא סיפור.
את יודעת, הגדה המערבית אינה מקום בטוח לאישה להסתובב בו לבדה.
אני לא הייתי נותן לבת שלי להסתובב שם.
-זה לא בטוח! -בסדר.
קודם כול, בבקשה אל תקרא לי "אישה".
אני לא רוצה להיות חלק מהחישוב הדפוק שלך.
כיוון שיש לי פות יאנסו אותי?
כיוון שיש לי פות אני לא בטוחה?
היית אומר לג'וש לא להיכנס לגדה המערבית?
בסדר.
זה כמו אצל רופא השיניים כשהייתי ילדה, אצל ד"ר שולרוף.
הייתי הולכת לשירותים
והיה סרגל עם מפתח לשירותי הבנות.
אבל לשירותי הבנים לא היה מפתח.
היא כועסת, זאת.
מה קורה? -אני לא... אני לא יודעת.
אני לא יודעת. אני פשוט מרגישה שזה לא נכון.
אני מרגישה לא טוב.
אני מבינה.
יצא לי להרגיש ככה.
מוטרדת.
היו מזמינים אותי למקומות ולא ידעתי אם אגיע,
לא הכרתי מישהי אחרת. אני מבינה.
אני פשוט מרגישה לא טוב בגוף שלי.
אני לא מרגישה... אני מרגישה שאני לא בתוך הגוף שלי.
את חושבת שאת טרנס?
אני...
אני לא יודעת.
אני לא יודעת אם אני מרגישה אישה.
מה שזה לא אומר.
לכי.
תודה.
זו ליילה כשהיא הייתה בת 5.
תראו. -יפהפייה. ממש חמודה.
זה בפארק.
היא נראית כמו בובה.
היא יפה יותר מבובה.
השפתיים יבשות כל כך. אני מרגישה...
רגע, אני מריחה ריח שרוף. מה נשרף?
מה נשרף? -העוגיות!
אלוהים. זה נשרף!
בת כמה היא?
היא בגילנו, נכון? -ברצינות?
אלוהים. אז אנחנו יכולים להיות ההורים של ליילה.
זה נראה נורא! -יש מישהו בדלת!
לא, לא נאכל אותן. זה מסרטן.
יש מישהו בדלת! -אז פשוט תפתח.
אני אפתח את הדלת. -יש לך שתי רגליים, לן. ראיתי אותן.
היי, אחי. מצטער.
אנחנו צריכים ללכת. שרה, אנחנו צריכים ללכת!
אמרתי לך שהאזעקה תפעל. -אלוהים.
אנחנו לא יכולים ללכת עכשיו. -מה קורה?
זה מצב קצת רגיש.
אלי ממש הולכת ברגל לגדה המערבית או משהו כזה.
אפשר ללכת? שרה, למה אנחנו פה בכלל?
אתה מתנהג בגסות רוח, אחי. -בואי נלך!
נבוא בעוד רגע. תן לי דקה.
בוא לא נצעק. זה הבית של מישהי.
בוא הנה. -איזו מהומה.
אחי, בוא הנה. -מה העניין?
זה מצב רגיש.
אתה יודע מה מצב רגיש?
אחותי משוטטת בעזה
בזמן שאתם פה מקבלים מאפים ממי?
מי האישה הזו?
זו אימא של ליילה, שהייתה הגננת של אלה.
הבחורה מהמפגש של המכורים לסקס?
מתברר שהיא לא ממש מכורה לסקס, והיא מגניבה.
היא אדם מגניב?
אתם מזיינים אותה?
אתה... אתם... זה דפוק!
זה דפוק!
אימא, אנחנו צריכים ללכת. אני מצטערת.
אנחנו באים. תן לנו רגע.
גיל הבחורה הזו חצי מהגיל שלך. -היה נעים להכיר אותך.
דבר בשקט. -מה לעזאזל קורה פה?
אתה יודע שהיא מכורה לסקס. שתיהן כאלה.
ואתה מנצל אותן?
זה דפוק. -היי! אל תדחף אותו!
אל תדחפי אותו. אני אדחף אותו.
בבקשה אל תעשי את זה. -זה קשקוש.
על מה אתה מדבר? אני לא מכורה לסקס.
אל תשליך עליי את ה"בעיוש" שלך, ג'וש.
מה זה?
זה המונח שלה ל"בעיות". -יש לך בעיות.
את פגשת אותה במפגש של מכורים לסקס.
אז? מי עוד היה במפגש?
מי עוד היה במפגש?
תתבייש לך. -אלי הייתה במפגש.
אלי הייתה במפגש. -אני מכיר את הבעיות שלי!
לא דוחפים אנשים. לא דוחפים אנשים בישראל.
באמת? אלוהים, זה כמו...
תדחף אותי שוב, אחי.
תסתום. -לן, די.
מותק, תפסיק. -נראה אותך דוחף אותי שוב.
אלוהים אדירים. -היא הלכה?
היא תחזור. -את רוצה לדעת למה?
את רוצה לדעת למה אנחנו בהתנחלות המזדיינת הזו?
אפשר לא לעשות את זה?
כדי להחליף חיבוקים ומאפים עם אימא של מישהי.
של איזו ילדה.
בת כמה היא? -למה אתה עושה את זה?
מה זה משנה?
בבקשה אל תספר כל דבר לאימא ולאימאבא.
לספר לנו מה?
אלוהים! טוב, בסדר. אני אספר לכם.
אני בצרות, כרגיל,
כי לן ואני עושים סקס עם אדם שלישי בזוגיות שלנו,
והיא אישה צעירה, אישה נפלאה.
היא אישה נפלאה, והכול בהסכמה.
כן. בהסכמה. בסדר?
היא אישה נפלאה, חכמה ומדהימה ויש לנו רגשות חזקים.
אנחנו באמי"ח. אנרגיית מערכת יחסים חדשה.
יש מונח כזה.
ובכל מקרה, אני מצטערת, אבל אימא שלה במקרה גרה בישראל.
רצינו להגיד לה שלום.
לא ידעתי שהמקום הזה הוא התנחלות מזוינת.
"תפוז" נשמע לי כאבן חן יפה או משהו, וטעיתי.
בסדר? טעיתי.
אז תניח לי לנפשי.
טוב, אנחנו בסדר?
בואו נעלה לאוטובוס.
אולי עכשיו נוכל לראות את העצים שלי?
היי. -שלום.
היי, אלי.
אלי!
אלי פפרמן. חזרת.
היי, חתיכה.
מצטער, אני לא מכיר את "הבחור המגניב" הזה.
וואו, אלי. סיפור מדהים.
אני לא יודעת אם הוא מדהים, אבל...
את יודעת, אם סבא שלי עוד היה בחיים
הוא היה ממש שמח לראות את הבית שלו מלא כל כך.
מה מצחיק?
אני חושב שסבא שלה היה קצת שמרן.
והחבורה הזו הייתה... אני מבינה.
כובשים את האדמה שלו. -אני חושבת שהוא בכל זאת היה אוהב את זה.
סבא מתקדם.
אלוהים. סבא שלי.
באנו ביום טוב. לא עמוס מדי.
וואו. -קדימה.
תודה. -זה בוהק מאוד.
זין. אני מקווה שאחד הבדווים האלה הוא כירופרקטור.
תודה. כן.
תודה. -זה ממש חמוד!
הם איומים, בריי.
חבר שלי, בנימין, התחיל את זה.
זה כפר בדווי.
והבדווים האלה מסכימים שפשוט נישן אצלם?
הם לא בדווים אמתיים.
אתה לא רוצה לבקר במחנה בדווי אמתי.
בדווים מסורתיים התקיימו על חלב גמלים.
בחיים לא הייתי רגישה כל כך לחלב.
חלב גמלים זה כשר?
הגמלים נושכים?
לא. אבל הם יורקים.
תרצי לרכוב על אחד?
אבל הם נראים ממש מתוקים.
אפשר לגעת בהם?
כן.
תיזהרי.
היי, ילדים.
יש מים ב...
תודה. נכון שהם נראים נחמדים?
תיזהרי. -הם נושכים.
הוא מזיע.
חם לו.
כן.
אז זו הרכיבה על הגמלים? -כן.
הדבר הזה יכול ללכת מהר קצת יותר? -לא יודעת.
נהג, נוכל לצאת מהחניון?
הוא לא נהג.
הוא נהג. הוא נהג גמלים.
נשלם לך אם תוציא אותנו מהחניון. לא?
תגיד מה המחיר.
אולי תוכל לקחת אותנו לראות את קבר האימהות?
או מריה מגדלנה? תמיד חשבתי...
היא לא הייתה זונה? -לא, הם המציאו את זה.
באמת? -כן. שליחי ישו האלה.
אבל נראה לי שהיא רחצה לו את הרגליים. זה השיר הזה.
"אני לא יודעת איך לאהוב אותו,
מה לעשות, איך להשפיע עליו..."
הוא שר איתנו!
"הוא רק גבר".
הבדיחה שלי לא מצחיקה.
טוב, אני בדרך כלל עושה את זה במבטא רוסי, אבל...
חרגול (גראסהופר) נכנס לבר ואומר לברמן...
לא, והברמן אומר לו, "יש לנו קוקטייל על שמך."
והחרגול אומר, "באמת? יש לכם קוקטיל שנקרא שלמה?"
זה מצחיק אם שתיתם גראסהופר.
זה משקה.
אל תתפטרי מהעבודה הרגילה שלך, פפרמן.
איזו עבודה רגילה?
אין לנו בעיה שאלי פשוט עריקה עכשיו?
אם ידעתי שאנחנו יכולים להשתחרר, הייתי חוגג במועדונים בבית לחם.
אף אחד לא מעוניין בארוחת ערב בדווית מסורתית?
מהי ארוחת ערב בדווית מסורתית?
מה עם האוהל הקטן שם למטה, יש שם מישהו?
לא.
בואי נלך לחממה שם.
לחממה? -כן.
בסדר.
הנה.
את מחזיקה?
תורידי את זה.
לא, לא את זה.
אני לא מורידה את זה.
אני יכולה להוריד את זה?
כן.
אולי לא.
אלא אם כן את מרגישה שאת צריכה לגעת לי בציצים או...
מה את רוצה לעשות?
לא יודעת. אני מצטערת. מצטערת.
מצטערת.
זה פשוט...
לאט לאט.
בסדר.
מעולם לא עלה בדעתי שאני יכולה לא להוריד את זה.
זה מעולם לא עלה בדעתי.
כן, אשמח לנסות לעשות סקס בלי שדיים.
אני לא יודעת מה זה אומר.
איך את...
הבנת את זה?
מתי החלטת
שלא תורידי את הביינדר שלך בזמן סקס?
ברגעים כאלה.
סתם להבין.
נסייה, טעייה, הרפתקאות.
כן.
אז מה הדינמיקה בשבילך?
את תמיד הבחור ואת תמיד עושה סקס עם הבחורה?
אני סתם בת אנוש,
ואני רק רוצה להיות גוף.
נוכל לעשות מה שגופים עושים.
מה גופים עושים?
נראה לי שלפעמים הם עושים את זה.
טוב, אבל כשאת אומרת "גופים" את לא מתכוונת ל-69, נכון?
אני מוכרחה לומר שאני שונאת 69.
אני לא אוהבת את זה, אני לא מבינה את זה.
אני חושבת שזה מצליח רק בזכות המיתוג המצוין.
כי המספרים כאלה חמודים.
ואם זה לא היה 6 ו-9 זה היה מת מזמן.
זה פשוט יותר מדי.
איך אפשר לעמוד בריבוי משימות כזה? נכון?
האמת היא שאני ממש טובה בריבוי משימות,
אבל אנחנו לא מוכרחות לעשות סקס.
אני מצטערת.
פשוט היה לי יום ממש מוזר.