- Привіт. - Вітаю.
- Привіт. - Мені не подобається.
Тобі не подобаються насіння, ось чому.
Могла взяти без насіння.
Точно, я ж не люблю насіння.
Чому ти не взяла без нічого?
- Здається, ніби на ньому бруд. - Це прянощі.
- Вмикайте кондиціонер. - Так.
Вмикай уже кондиціонер.
Спробував м'ясо на вулиці?
- Я наївся вуличного м'яса. - Невже?
Багато вуличного м'яса.
Але пам'ятайте, треба туди опускати хліб.
Треба опускати хліб у прянощі, інакше це не має сенсу.
Так, добре.
Ніколи не хотіла одружитися на хлібі, але сьогодні я цього хочу.
Можна було взяти щось інше.
- Моше. - Так.
Зараз ми їдемо в Тапуз, так?
Авжеж.
Наступна зупинка — Тапуз.
- Ти не пробувала м'ясо на вулиці. - Ти мала спробувати м'ясо на вулиці.
Саме за цим ми сюди приїхали.
- Ні. - Щоб спробувати вуличне м'ясо.
- Здається, це було ягня. - Усі зібралися?
Так, усі.
Усі сіли? Добре. Можемо їхати.
ОЧЕВИДНЕ
Ми щойно проїхали Вифлеєм.
Вифлеєм на Західному березі?
Авжеж, так.
Не кажи таким тоном: «Авжеж, так».
Тут народився Ісус. Це спантеличує.
Люди не знають, це християнське місто чи арабське.
Християни та араби не є протилежностями.
Є багато арабів-християн.
А хто живе в Тапузі?
- Мама моєї подруги. - Чому нам туди треба?
Маємо туди щось завезти.
Добре. Ось Тапуз.
Чому тут солдати?
Як її звати?
- Гадар Шалев. - Гадар Шалев.
Номер?
1504.
Добре.
- Усе добре. - Дивіться, яка охорона.
Усе так серйозно.
Саро, ти знала, що це поселення?
Скільки це займе?
Боже. Це займе лише п'ять хвилин.
Ми лише завеземо посилку.
Боже!
Це нагадує «Парк-Ла-Бреа».
Дякую…
Це ось там.
- Добре. - Дякую, пане.
- Ми зараз повернемося. - Дякуємо всім.
- Треба поспішати. - Треба поквапитися.
Клята Алі на стежці війни.
Дякую.
Ходіть туди.
Гадар? Так. Привіт, Гадар.
Ви така красива.
Бережи вас Бог.
Ви піклуєтеся про Лайлу. Вона багато про вас казала.
- Невже? Що вона казала? - Дякую.
Ви для неї як родина. Я дуже щаслива через це. Чесно.
- Заходьте. - Ми не можемо довго залишатися.
Овва, светр.
Так. Вона…
Вона досі в'яже. Хто на ній одружиться?
Заходьте, будь ласка.
- Ми не можемо. - Не можемо.
Ми лише на п'ять хвилин.
- Ми лиш на мить, вибачте. - Залишайтеся.
- Нас не чекатимуть. - Я зробила лимонне печиво для Лайли.
Мені треба до туалету.
Боже.
Я не виконала свої кроки.
А що це за подруга? Ця Агар?
Гадар. Її звати Гадар. Через літеру «Д».
Пам'ятаєш був такий мультфільм? «Жахливий Агар». Про товстуна.
Це був Бабар.
Жахливий Бабар.
- Гарний був мультфільм. - Знаєте що?
Агар — це з Тори.
Тут усе з Тори. Це ж Ізраїль.
Сара та Агар були коханими жінками Авраама.
Сара була його жінкою, а Агар — його наложницею.
Сара народила Ісаака, який є батьком усіх євреїв,
а Агар народила Ізмаїла, який є батьком усіх мусульман.
Саме тому в нас досі ворожнеча.
Ізмаїл — це з Мобі Діка.
Дякую.
Мухамед вигадав іслам.
Ні.
Мамо, у твоїй історії немає жодних правильних фактів.
Гарний вітерець.
Я не так планувала проводити час на Святій землі.
Я піду ось туди.
Я з тобою.
Може, у них є лаймова газованка.
- Так, газованка б не завадила. - Точно.
Краще з льодом.
Я — мати Сари.
- Овва. - Можна у вас відлити?
- Відмити? - Туалет.
Попісяти. Дякую.
- Так. Заходьте. - А газованка у вас є?
Я хочу поїхати.
Куди ти хочеш поїхати?
Просто не хочу залишатися тут. Добре?
Не хочу залишатися на цій викраденій землі.
Лайф та її друзі у двадцяти хвилинах звідси.
Можу взяти таксі. Хочу поїхати.
Хочеш сісти в палестинське таксі?
Я вже сиділа у палестинському таксі. Вона звичайне.
Чекай. Хочеш піти?
Хочеш піти під час поїздки?
А що тут такого? Зустрінемося пізніше.
Добре, можеш трохи заспокоїтися?
Піду заберу цих зануд, гаразд?
Почекай хвилинку.
Що тут такого?
Самотнім жінкам небезпечно на Західному березі.
Я б не дозволив доньці ходити там.
- Це небезпечно. - Добре.
По-перше, не називайте мене жінкою.
Не хочу брати участь у вашій схибленій математиці.
Мене зґвалтують, бо в мене є піхва?
Мені там небезпечно, бо в мене є піхва.
Ви ж не скажете Джошу не ходити на Західному березі?
Добре. Гаразд.
Це коли в дитинстві я ходила до зубного лікаря, доктора Шульруффа.
У нього в туалеті
висіли ключі від кімнати для дівчаток.
Але ключів від кімнати для хлопчиків не було.
Вона така сердита.
- Що таке? - Не знаю.
Не знаю. Просто почуваюся не дуже добре.
Ніби щось не так.
Я розумію.
Я відчуваю те ж саме.
Схвильованість.
Мене запрошували кудись, але я не знала, з'явлюсь я там або ні,
я не знала нікого іншого. Я розумію.
Я не почуваюся добре у власному тілі.
Я не відчуваю, я просто не відчуваю себе.
Гадаєш, ти трансперсона?
Я…
Я не знаю.
Я не знаю, чи відчуваю я себе жінкою.
Байдуже, що це означає.
Їдь.
Дякую.
Тут Лайлі п'ять рочків.
- Подивіться. - Вона така мила.
Це ми в парку.
Вона нагадує Реггеді Енн.
Вона красивіша за Реггеді Енн.
Губи такі сухі. Я відчуваю…
Заждіть, щось ніби горить. Що горить?
- Що горить? - Печиво!
Боже мій. Воно згоріло. Згоріло.
Скільки їй?
- Не знаю. Ніби нашого віку. - Серйозно?
Боже. Ми ж спокійно могли бути батьками Лайли?
- Печиво погано виглядає. - Хтось стукає у двері.
Ми не їстимемо це печиво. Це може викликати рак.
- Хтось стукає у двері. - Відкрий.
- Я відкрию. - Лене, у тебе є ноги. Я їх десь бачила.
Привіт, друже. Вибач.
Мусимо їхати. Саро, треба їхати.
- Я ж казала, що спрацює пожежна тривога. - Боже мій.
- Зараз не можна піти. - Що відбувається?
Така делікатна ситуація.
Алі буквально йде пішки на Західний берег чи що.
Може, їдьмо? Саро, чому ви досі тут?
- Це дуже грубо. - Усе, ходімо.
Зараз будемо. Дай мені хвилинку.
Не треба кричати. Це не твій будинок.
- Ходімо сюди. - Тут якийсь довбаний безлад.
- Чуваче, ходи сюди. - Якого біса?
У нас тут трохи делікатна ситуація.
Знаєш, що таке делікатна ситуація?
Це коли моя сестра вештається Сектором Гази,
поки ви тут наминаєте тістечка з бозна-ким.
Хто ця жінка?
Це мама Лайли. Лайла була вихователькою Елли в дитсадку.
Дівчина зі спільноти залежних від сексу?
Очевидно, вона майже не залежить від сексу, та вона дуже крута, чуваче.
Вона крута?
Ви що, спите з нею?
Ви… Це вже занадто.
Це вже занадто!
Мамо, мусимо йти. Вибач.
Уже йдемо. Почекайте хвилинку.
- Ця дівчина вдвічі молодша за вас. - Було приємно познайомитися.
- Трохи тихіше. - Якого біса відбувається?
Ти ж знав, що вона залежна від сексу. Вони обидві залежні.
Ти скористався ними?
- Це занадто. - Не штовхай його.
Не штовхай його. Я його сам штовхну.
- Не роби цього. - Це хрінь собача.
Що? Я не залежна від сексу.
Не треба на мене наїжджати, Джоше.
Що ти сказала?
- Наїжджати — це означає чіплятися. - Чіпляєшся до мене.
Ви познайомилися у спільноті залежних від сексу.
І що? Хто ще був тоді на зустрічі, Джоше?
Хто ще був тоді на зустрічі?
- Як тобі не соромно! - Алі була тоді на зустрічі.
- Я визнаю свої проблеми.
Не штовхай людей. Не треба штовхатися в Ізраїлі.
Невже? Боже. Він що…
Тільки спробуй мене штовхнути ще раз.
- Стули пельку. - Лене, припини.
- Любий, досить. - Дідько, тільки спробуй мене штовхнути.
- Господи боже. - Вона поїхала?
- Вона повернеться. - А знаєш чому?
Чому ми приїхали до цього клятого поселення?
Можна не казати цього?
Щоб обійнятися та скуштувати печиво в чиєїсь мами.
Мами якоїсь дитини.
- Скільки їй? - Чому ти це робиш?
Що це змінить?
Не треба все розповідати батькам.
Не розповідати що?
Боже. Гаразд. Я розповім.
Я, як завжди, у халепі,
бо Лен та я займаємося сексом зі ще однією людиною. Утрьох.
І ця людина — молода жінка. Красива жінка.
Красива жінка, яка згодна на все.
Так. Згодна. Зрозуміло?
Вона красива, розумна, неймовірна жінка, та в нас справжні почуття.
У нас ЕНС — енергія нових стосунків.
Це такий термін. Та ми… а, байдуже.
Вибачте, але її мама випадково мешкає в Ізраїлі.
Ми просто хотіли привітатися.
Я не знала, що це місце виявиться клятим поселенням.
Я гадала, що Тапуз означає якусь красиву коштовність. Я помилялася.
Гаразд? Я помилялася.
Отже, у біса, дай мені спокій.
Добре. Ще щось?
Сідаймо в автобус.
Може, нарешті побачимо мої дерева.
- Привіт. - Вітаю.
Привіт, Алі.
Алі.
Алі Пфефферман. Ти повернулася.
Привіт, красуне.
Вибач, я не знаю цього крутого хлопця.
Овва, Алі. Яка неймовірна історія.
Не знаю, що тут такого неймовірного.
Якби мій дідусь ще був живий,
він би дуже зрадів, побачивши, що в його домі багато людей.
Чому смієтеся?
Я хвилювався, що її дідусь міг бути трохи консервативним.
І побачивши всіх цих людей… розумію.
- Які зайняли його землю. - Усе одно йому б сподобалося.
Прогресивний дідусь.
Боже мій. Мій дідусь.
Ми приїхали у вдалий день. Зараз небагато гостей.
- Боже мій. - Проходь.
- Дякую. - Як яскраво.
Дідько. Краще б хтось із цих бедуїнів був мануальним терапевтом.
Дякую. Так.
- Дякую. - Так красиво.
Вони жахливі, Брай.
Це місце заснував мій друг Беньямін.
Це осередок бедуїнів.
Отже, ці бедуїни не проти, якщо ми в них заночуємо?
Вони не справжні бедуїни.
До справжніх бедуїнів вам навіть не закортить заходити.
За традицією бедуїни вживають верблюже молоко.
Овва, у мене ще ніколи не було такої непереносимості лактози.
Верблюже молоко кошерне?
А верблюди кусаються?
Ні, але вони плюються.
Ми будемо на них кататися?
Такі милі.
Можна їх погладити?
Так.
Обережно.
Привіт, малече.
У них вода знаходиться у…
Дякую. Хіба вони не гарнюні?
- Тільки обережно. - Вони кусаються.
Він пітніє.
Йому спекотно.
Так.
- Це називається покататися на верблюді? - Так.
- А вони можуть їхати трохи швидше? - Не знаю.
Водію, а ми можемо вже виїхати за межі паркувального майданчика?
Він не водій.
Водій. Він водій верблюда.
Ми заплатимо, щоб виїхати за межі паркінгу. Ні?
Назвіть ціну.
Відвезіть нас до гробниці праматерів.
Чи Марії Магдалени? Завжди гадала, що…
- Хіба вона не була блудницею? - Ні, це вигадали.
- Овва, невже? - Так. Вигадали ті апостоли.
Я гадала, вона омила його ступні. Як у тій пісні.
Не знаю, як його любити
Що мені робити? Як його зачепити?
Він співає з нами.
Він звичайний чоловік
Мій жарт не дуже смішний.
Зазвичай я розповідаю це з російським акцентом, але…
Добре. Заходить коник у бар та каже бармену…
Ні, та бармен каже йому: «У нас є напій, що називається на честь тебе».
А коник відповідає: «Нічого собі? У вас є напій з назвою "Шломо"?».
Це було б смішно, якби ви спробували коника.
Це такий напій.
Не кидай свою основну роботу, Пфефферман.
Яку основну роботу?
Пощастило Алі, що вона зараз у самоволці.
Якби в мене була така можливість, я б тусувався десь у клубі у Вифлеємі.
Нікого не цікавить традиційна вечеря бедуїнів?
А що відбувається під час традиційної вечері бедуїнів?
А що там за маленький намет? Там хтось є?
Ні.
Може, зробимо там теплицю.
- Теплицю? - Так.
Добре.
Ось.
Тримаєш?
Зніми це.
Ні, не це.
Я це не знімаю.
Мені можна це зняти?
Так.
А, може, ні.
Тобто, якщо ти хочеш помацати мої груди чи…
А чого хочеш ти?
Я не знаю, вибач.
Вибач.
Я просто…
Не поспішай.
Добре.
Просто мені ніколи не спадало на думку, що я можу це не знімати.
Це буквально ніколи ще не спадало мені на думку.
Я б дуже хотіла спробувати секс, де немає грудей.
Але я не знаю, що це означає.
А як ти до цього…
до цього дійшла?
Коли ти вирішила, що не будеш
знімати топ під час сексу?
У такі моменти.
Просто досліджувала це.
Спроби, помилки, пригоди.
Так.
А яка в тебе динаміка?
Ти завжди хлопець та займаєшся сексом із дівчиною?
Я просто людина.
Яка хоче відчувати своє тіло.
Ми можемо робити, чого хочуть тіла.
А чого хочуть тіла?
Гадаю, іноді вони хочуть цього.
Добре, але, кажучи про тіло, ти не мала на увазі позу 69?
Бо мушу зізнатися, я ненавиджу 69.
Я її не люблю, я її не розумію.
Єдина річ, через яку ця поза така популярна, — це зовнішній вигляд.
Цифри так добре виглядають.
Якби не шістка та дев'ятка, про цю позу давно б усі забули.
Вона занадто складна.
Хто може робити так багато справ одночасно?
Узагалі-то, я класно роблю багато справ одночасно.
Але ми не мусимо зараз займатися сексом.
Вибач.
Сьогодні був дуже дивний день.
Дідько.
Творчий керівник Марія Цехмейструк сом.