הוא פיגר בשמונה אחרי התחלה נוראה.
שלום, אימא.
אלה.
שלום, אימא.
זאקי. -שלום, אימא. מה שלומך?
החצאית שלך קצרה מדי. הצבע יפה, אבל אני לא אוהבת אותה.
אני שמח לראות אותך. -אנחנו כאן.
הבאנו את כולם, אני מקווה שזה בסדר.
שרה, את זוכרת את הגר, נכון?
שלום, מותק.
את נראית יפה מאוד.
והוא נושא את זה.
אכפת לכם שאניק כאן?
היא פורייה מאוד. יש לה אחד בדרך.
זה מוזר, לא ידעתי שאפשר להניק
ולהיכנס להיריון באותו זמן.
היא יכולה. -כן, ליילה יכולה.
ליילה יכולה.
כן, ליילה יכולה.
היא יכולה לעשות כל דבר.
אני רוצה להניק.
אלוהים!
איך זה שהציצים שלך עדיין נראים כך?
אני לא יודעת, אני אף פעם לא לובשת חזייה.
נשים כבר לא לובשות חזיות.
אני לובשת חזייה.
ליילה יכולה.
תפסיקי!
כמעט שכחתי, הבאנו לך מתנה קטנה.
הבאתם לי משהו. -קדימה, אימא.
ליילה יכולה.
זה מוצא חן בעינייך?
תשתי את זה. -אני לא רוצה את זה.
תנסי את זה, שרה, את תאהבי את זה. -קדימה, אימא, את תאהבי את זה.
תשתי את זה, אימא. -תטעמי את זה. רק לגימה.
תשתי את זה!
ליילה יכולה. -תשתי את זה!
טרנס-פרנט
אני גדול מדי לשולחן הזה.
תפסיק לקחת מהאוכל שלי. יש לך אוכל משלך.
יש חול באוכל שלי.
מישהו ממש רטנוני.
אלוהים! בבקשה, אל תתאר את ההתנהגות שלי.
זה ממש מעצבן.
זה מבוא לאיך להסתדר עם אנשים.
מה קרה לך?
שום דבר.
אני עייפה.
מה?
אתה חושב על ליילה כל הזמן?
אתה רוצה לזיין אותה בלעדיי?
אתה רוצה לזיין אותה לבד, נכון?
על מה את מדברת? -לא, אתה רוצה.
אתה רוצה את הציצים הקופצניים הנחמדים לעצמך.
מה הבעיה שלך? -שום דבר.
את עושה את מה שאמרנו שלא נעשה.
את מביעה קנאה ואת רק מעוררת בעיות.
בבקשה, אל תעשי את זה.
משה?
אתה יכול לשאול אותי...
כל שאלה, אם תרצה על...
לא יודעת, על כל דבר. על...
על השינוי שלי, אם אתה רוצה.
מה יש לשאול? בחייך.
זה נהדר, כל הכבוד.
משה.
אבא.
אני לא אחזור לישראל, נראה לי שלא, אז...
ואני די בטוחה שלא צפויה בעתידך טיסה של 15 שעות.
את חושבת שאני זקן מדי?
לא. כלומר...
אני חושבת ש...
אני חושבת שזה ההזדמנות היחידה שלנו ל...
אני...
אני חושב שאני יודע מה את מחפשת.
כן?
לא היה אף אחד כשהיית קטנה.
לא היה אף אחד... לא היה...
לא היה אף אחד שהיה יכול ללמד אותך להיות גבר.
אז...
אולי אם היה בחייך אבא...
לא חיים,
אבל אם היה בחייך אבא אמתי,
אולי לא היית יוצאת כמו שיצאת.
אני מצטער מאוד, ילדתי.
זה לא מה שחשבתי שתגיד.
טוב...
אני שמח מאוד
שניהלנו את השיחה הקטנה הזה, ילדה.
אני אפילו לא זוכר את זה. נחמד.
ניצן,
האקדח טעון?
מובן שהוא טעון.
זה אקדח.
לא ידעתי אם הוא נועד להפחיד אנשים
או אני לא יודע... -הוא נועד להפחיד אנשים.
הוא חצי אוטומטי? הוא אוטומטי?
מה המצב?
הוא נקרא "נשר המדבר תינוק".
נשר המדבר תינוק.
אתה מכיר את הסוג הזה?
לא, אני לא מכיר אותו, אבל נשר המדבר הפעוט,
אני מכיר אותו. הוא טוב.
קצת יותר גדול.
אז...
אתה לא נושא נשק?
לא.
הנשק הנבחר שלי הוא תיעוב עצמי.
הוא שמוק. -הוא שמוק.
את מכירה אותו שתי דקות,
את חושבת שהוא מכיר אותך? הוא לא מכיר אותך.
מי מכיר מישהו?
אנחנו מכירות זו את זו.
אני לא בטוחה, של.
אני לומדת דברים.
אלוהים אדירים, מה עוד את לומדת?
אני חושבת שאני...
יכול להיות שאני...
קדימה, למי תספרי עוד?
יכול להיות שאני...
אני...
יכול להיות שאני הטרוסקסואלית.
כלומר...
אישה הטרוסקסואלית.
על מה את מדברת?
אני מדברת על זה שאני...
מאז השינוי,
אני...
נמשכת מאוד ל...
למה?
אני מתגרה יותר מהמחשבה של גבר
ואישה יחד.
אני לא מסוגלת לדמיין אותך עם גבר.
את צריכה.
אני יוצאת עם גבר.
באמת?
כן.
מה דעתך על זה?
כאילו אכפת לי.
אני רק רוצה שתהיי מאושרת.
לו רק ידעת אז מה שאת יודעת עכשיו.
הנה אתן. חיפשתי אתכן בכל מקום.
בואו, ים המלח מחכה.
בסדר, אנחנו באות.
אלי.
צאי לכאן.
את בסדר?
אני לא יודעת.
בוקר טוב.
החלק הכי טוב בהתעוררות,
מריחואנה בפה שלי.
זה טוב.
לייף, אני צריכה ללכת.
אני לא מפסיקה לחשוב על המשפחה שלי.
מה איתם?
הם ודאי תוהים איפה אני.
ממש נטשתי אותם.
אני לא רוצה שהם ידאגו.
את צריכה לעשות מה שאת צריכה לעשות.
כן, לו רק ידעתי מה.
את רוצה שאבוא איתך?
לא, זה בסדר.
אני אלך לבד.
אבל תודה, באמת.
לאן את צריכה להגיע?
אני צריכה להגיע לים המלח.
חסן נוסע לקלנדיה.
באמת? אני יכולה לנסוע משם במונית?
כן, אני אשאל.
רק רגע. חסן!
הוא אומר שכן, אבל תזדרזי. -בסדר, כן, תודה.
תגיד לו תודה. אני באה, תודה!
היה נחמד לפגוש אותך.
נחמד מאוד לפגוש אותך. תודה.
בסדר, איפה התיק שלי?
בסדר. -תני לי חיבוק.
בסדר.
תודה על שחיכית. ביי.
שלום, אתה נוסע לקלנדיה?
כן. תיכנסי.
תודה.
בסדר.
אתם חברים, נכון?
אנחנו לא הומואים.
לא, רק אמרתי... -אתה קורא לנו הומואים?
לא, אמרתי ש...
אני צוחק, ג'ושי. -אני מצטער.
כן, אנחנו חברים. אנחנו מכירים מהצבא.
היינו צנחנים יחד.
צנחנים? -במלחמת לבנון.
אלוהים.
בני כמה הייתם?
בני שמונה עשרה.
כשאתם לומדים במכללה אנחנו יוצאים למלחמה.
זה ישראל.
לא למדת במכללה?
לא, למדתי במכללה. למדתי פילוסופיה.
כן, משרתים בצבא.
אחרי השירות בצבא לומדים באוניברסיטה.
הצבא חשוב יותר.
אתה יודע למה?
כי אתה מבין שאתה לא במרכז.
כן.
כולם נראים ממש פטריוטים.
כל הארץ מלאה באנשים שיודעים לירות באקדח.
אתה רוצה לירות באקדח?
אני? -כן.
לא, אני... אני לא רוצה לירות באקדח.
אני אמריקני יהודי, אנחנו לא יורים.
מה יש לך נגד אקדחים? -שום דבר.
אבל הם הורגים אנשים חפים מפשע כל הזמן.
גיא, תעצור.
לא.
חבר'ה, אנחנו צריכים לעצור לחמש דקות.
אחי...
ג'ושי צריך לעשות פיפי.
ג'וש, בוא.
אני? -קדימה.
בוא.
-בסדר.
אני אלך לשם.
תיזהרי, אל תתביישי.
לא, אני מודעת לנוזלים שלי. תודה.
אלוהים, למה ג'וש כזה מגעיל בטיול הזה?
אני ממש מתעצבנת
ממילים כמו "אתם מנצלים".
אלה שטויות פטריארכליות.
אם אתה הגבר, אתה מנצל?
אני לא כאן? אין לי זכות דיבור?
ליילה ואני קווי מתאר
ואתה לוקח את הזין שלך ומכניס אותו אלינו?
אתה... כלומר...
רגע, אני רוצה להבהיר.
הכול בשבילך.
אני אומר כן לכל נטייה מינית שיש לך.
בסדר.
לא ידעתי שאני מענה אותך.
לא, זה לא עינוי.
אני רק אומר שאת רצית את זה.
למה אתה כועס עליי?
אני מדברת על ג'וש.
"את מכורה לאהבה." אני מצטערת, אבל אלה...
אלה שטויות.
אהבה היא התמכרות.
זה אוקסימורון.
"מכורה לאהבה" זה לא אוקסימורון.
את מתכוונת שזה חוזר על עצמו, נכון?
שיהיה, זה לא מה שחשוב.
אם אני מכורה, כולם מכורים.
אהבה היא להתמסטל.
זה ההרגשה של אהבה. -לא נכון.
אהבה זה לא להתמסטל כל הזמן.
אני לא רוצה להיות מסטול כל הזמן.
לפעמים אני רק רוצה לבלות,
לצפות בטלוויזיה ולאהוב את הילדים שלנו.
אלוהים!
את האדם הכי פחות מסופק שאני מכיר.
בסדר. אני אוהבת טלוויזיה.
ג'ושי, אתה מוכן?
כאילו שאתם לוקחים אותי להרוג אותי.
לא, אל תדאג.
כמה זמן זה נמשך בדרך כלל?
- יחד נפיל את החומה -
אני צריכה לפגוש את המשפחה שלי.
אי אפשר לדעת.
אנחנו עוברים במחסומים פעמיים ביום.
כשהייתי נער ובנו את החומה
אימא שלי הייתה לחוצה,
היא הבריחה "מרלבורו לייט" במכונית.
היו צריכים לשכנע אותה לפתוח את החלונות.
היא לא התרגלה לזה?
לא, היא לא התרגלה לזה.
אני חושב שהיא עדיין מדברת על זה כאילו זה עדיין חדש.
כי היא...
הכירה את זה לפני שזה היה כך. בשבילה...
כן. -זה פגיעה בזיכרונות שלה.
נשאיר את המכונית כאן? נשאיר אותה ונלך ברגל?
כן, נעבור בהליכה.
כשנגיע לצד הישראלי
אראה לך איך לתפוס מונית למשפחה שלך.
בסדר.
למה את כאן?
אני לא מאמינה איך משה דיבר אלייך.
מי הוא בכלל?
הוא לא משפחה.
לא.
הוא אף אחד.
את זוכרת שחשבת שאם לא היית טרנס
לא היה כואב לך?
נטשת אותי.
הייתי מוכרחה לבחור.
אלוהים הכריח אותי לבחור.
גם אם שומעים את הקול של אלוהים,
זה לא אומר שזה הקול של אלוהים.
תראי אותך,
את כאן
ואלי חיה.
אנחנו כאן.
אני כאן.
צפוף מאוד. זה תמיד ככה?
זה יכול להיות, אבל זה אקראי.
נתראה בצד השני. -מה?
נתראה בצד השני. אל תדאגי.
תודה. -סליחה.
דרכון.
את יכולה להסתכל בי בבקשה? תודה.
מה זה היה?
בלי אטמי אוזניים?
אחי, יש מסביבך יותר מדי אסטרוגן.
זה נכון.
אתה מוכן?
רק רגע.
באיזו יד אתה מאונן?
בשתיהן. -בסדר.
תחזיק אותו בשתיהן.
נראה טוב.
אתה אוהב את זה?
זה לא נורא. -בסדר.
מגניב. -כן.
אני אירה באקדח. -אתה יודע כמו מי אתה נראה?
לא. -קלינט איסטווד.
שתוק. -לא?
שתוק.
בואו נעשה את זה.
ג'ושי!
ג'וש.
תוריד את האקדח. -ג'ושי!
מה אתה עושה?
לא רוקדים כך עם אקדח.
אתה מטורף? -תזרוק אותו.
ילד משוגע. -אני מצטער, אימא.
אימא, אני מצטער. -הוא כמעט הרג אותי.
אני מצטער.
אתה כיוונת את האקדח אליי. -אימא! אני מצטער.
לא התכוונתי...
רגע, מה קורה? -הוא כיוון את האקדח אליי.
לא אמרתי לו לרקוד עם האקדח ביד.
הוא עשה את זה לבד.
תחזור לאוטובוס.
וקח מכאן את האקדח.
מה קורה?
לא התכוונתי... נבהלתי ו...
אתה ניסית להרוג אותי.
לא נכון. התבלבלתי.
לא התכוונתי לעשות את זה. נבהלתי.
בסדר.
תפנו להם מקום. -מה קרה? שמעתי את אימא צועקת.
הוא ניסה להרוג אותי.
מה? -לא נכון.
הרסתי אותם... -זה בדיוק מה שאני צריך!
ועכשיו הם רוצים להרוג אותי.
לא.
ניסיתי לא להרוג אותך. -אף אחד לא רוצה להרוג אותך.
אני נשבע.
פישלתי. אני דפוק, בסדר?
אני לא רוצה שתגיד את זה.
אני רק רוצה שתהיה מאושר.
אני רוצה שתהיה מאושר.
אני אוהבת אותך. -בסדר.
אם את רוצה את זה...
מה? -את צריכה להפסיק.
את צריכה לתת לו אוויר. -את לא יכולה לעשות את זה.
את מנשקת אותי בשפתיים, זה תקיפה.
מה הבעיה לנשק בשפתיים? -זה יותר מדי, זה מוזר.
אני רק מנסה... -ומריו הזה.
אני לא יכול יותר עם מריו.
מי זה מריו?
זה הנהג, נכון? -זה האדם שהיא...
הדמות שהיא עושה כשהיא לא יכולה להתמודד עם המציאות.
זה לא נכון. -זה נכון.
מה? על מה אתה מדבר?
אין לכם מושג איך זה להיות אני, בגוף שלי,
לנסות למחוק את עצמך.
להיות חרדה בגלל הילדים שלי.
זה היה כמו ציפורניים על לוח
כשהם קראו לי אימא.
והפעמיים
שהייתי בבתי חולים לחולי נפש...
רגע, חשבתי שהיא הייתה בפרזנו.
זה הייתה הקלה
לא להיות אימא.
את שונאת אותנו?
לא, אני לא שונאת אתכם.
אבל לא רק אימאבא שלכם סבלה.
אימא, אני... על מה את מדברת?
אמרתי את זה במופע שלי.
לא הייתי שם. -כן, בדיוק. בדיוק. לא היית שם.
האחיות שלך היו שם ואימאבא שלך הייתה שם.
אני הצהרתי בקול שהיה לי סוד.
אף אחד מכם לא שאל אותי עליו.
לא שאלתם אותי עליו.
זרים שאלו אותי עליו.
אנשים מדנמרק.
סקנדינבים. -כן.
כן, הסוד שלך.
הסוד שלך, את דיברת עליי.
לא.
אני דיברתי על עצמי.
מה זה היה?
אני מצטערת על שלא שאלנו.
חשבתי... חשבנו שזה תהיה גסות.
הייתי בת 10.
היה מורה, מר סטנגר,
שאמר שהוא זיהה את הכישרון שלי. חשבתי...
וכשהיינו לבד
קרו דברים, ואני הפסקתי לאכול. -בסדר.
התעללו
בי. ללו