Faptul că rămân în Israel nu are legătură cu voi.
Bine?
Este...
E ceva ce se întâmplă cu mine aici.
Și trebuie să fac ceva.
Ce altceva mai ai de făcut? Doar ai fost la Zid.
Nu am terminat. Te rog.
Aici au fost clipe în care m-am simțit
eu însămi, mai mult ca niciodată.
Și vreau să mai simt așa ceva.
Mă duc la ferma unde sunt prietenii mei.
Și mă mai gândesc după aia.
Fă ce trebuie să faci.
Mulțumesc.
Sper că, atunci când te întorci, n-o să ții Ramadanul.
- Doamne! - Să mergem.
Să ne luăm rămas bun.
- Te iubesc. - Te iubesc.
Să nu rămâi pentru totdeauna.
Să nu rămâi, că te omor.
Pa, Ali.
Pa.
O să fie bine.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
A fost lucrul cel mai incredibil pe care l-am văzut vreodată.
Putem să ținem legătura? Să ne sunăm de sărbători?
Da. Poate.
Sau ne mai auzim peste 70 de ani.
Mulțumesc, copile.
O să fii bine?
Da. Tu o să fii bine?
Da.
Să ai grijă.
Da.
Nu uita să faci duș.
Du-te naibii.
- Te iubesc. - Și eu.
Să mergem, Pfefferman.
Hai s-o facem.
- Mulțumesc. - Mulțumesc mult.
Haide.
- Să mergem. - Pa, Ali.
CĂRȚILE PE FAȚĂ
Bună.
- Bună. - Bună.
Doamne!
Ce s-a întâmplat aici?
Sal ți-a aruncat toate lucrurile în drum?
Ale tale și ale mele.
Doamne!
Scumpo, îmi pare rău.
Te simți bine?
Păi...
Vino încoace.
Da.
- Bine. - Da.
Bun.
O s-o rezolvăm.
La naiba!
Doamne!
Tatăl tău e în viață!
Doamne!
Cum a fost?
El este... Eu sunt... Nu știu.
A fost bine. E foarte drăguț.
Adică nici nu-l cunosc.
Vinde aparate de aer condiționat.
Mă rog, toți au fost drăguți.
Te simți bine?
Arăți bine, deși ai fost părăsită.
Da?
Slavă Domnului.
Bun, să punem lucrurile împreună.
Bine.
Și...
o să stai cu mine.
Bine?
Să mergem sus, o să stai în camera mai mică.
Bun.
- Stai că e o problemă. - Hai după... Cum îl cheamă?
August mai stă încă șapte zile,
conform contului tău Airbnb.
- Frumoase poze. - Da. Uită-te la anunț.
Zice să contactezi gazda.
Tu ești gazda.
Nu există niciun număr de telefon.
Bine.
Îl sun pe Josh, ne ajută el să ne ocupăm de chiriaș.
Bună, Josh.
Eu și Davina vrem să știm ce drepturi avem cu A Bnb.
Airbnb.
Air. Punct.
Chiar dacă chiriașul de sus e un măgar.
Măgar. Punct.
Ar fi bine dacă ai veni aici.
Punct. Te iubesc. Punct. Grăbește-te. Punct.
Hai să ne ocupăm de tiran.
- Bine? - Da.
Nu-ți face griji.
- Bună. - Bună.
Bon appétit, nu?
Zahăr, lactate, stimulante.
Nu sunt bune.
Cum te simți?
- Destul de bine. - Bun.
M-am gândit mult la ceva
ce ai spus la prima întâlnire la care am participat.
Bine.
Nu știu cum... Care e protocolul...
- Simt că... - Te descurci de minune.
- Bine.
Simt că ar trebui să îngenunchez.
Vrei să fii sponsorul meu?
Da.
Serios?
E chiar simplu.
Măiculiță! Bine.
- Te simți mai bine? - Da.
Da.
Ești dispus să te implici?
Urmează pașii, fii serios.
Da.
- Dacă tu vrei... - Vreau.
Vreau și eu, și o să te susțin, bine?
Bine.
Consideră-te sponsorizat.
Nu.
Nu. A plecat.
Nu.
Nu se vede nimeni.
Cred că s-a întors în Bavaria.
Da, ca să cumpere un pistol și să-mi împuște creierii.
Taci.
Uită-te.
E frumos, nu-i așa?
Este.
E mare.
Stomacul meu face ca un avion de vânătoare.
Putem să comandăm ceva de mâncare?
- Da. - Mor de foame.
- Ce ai vrea? - Orice.
Hai să... Stai puțin.
Așteaptă.
Am pe cineva care ar fi fericit să-mi aducă orice doresc.
Serios?
Chiar orice.
Bine.
De ce nu i-am luat ceva când eram acolo?
Fiindcă era prea cald...
- Tare cald. - Am uitat. Nu e vina noastră.
Nu o să-și dea seama de diferență.
Eu zic că e grozav.
Tot ce e aici pare să fie din Israel. Asta e ideea, nu?
Da, dar ce o să-i spunem?
„Ți-am luat asta fiindcă mi-am amintit de tine imediat ce am văzut-o?”
- Merge. - Ba nu.
- De ce te stresezi? - Nu.
Nu contează.
Îi ducem un cadou și ne luăm rămas bun,
terminăm și o să fie bine.
- Dar trebuie... - O să fim delicați.
Dacă suntem prea delicați, n-o facem.
- Da. Trebuie să fim... - Eu
știu cum să mă despart de cineva.
Știi ceva? Nu prea te pricepi.
Eu m-am întors.
Bine punctat.
Dar astea sunt regulile.
- Da. - Nu ne așezăm.
- Nu stăm prea mult. - Nu.
- Și dacă ne dă iarbă, spunem... - Nu.
- Nu. Nu, mulțumesc, iarbă. - Nu.
O să fie bine.
- Bine. - Scumpule.
O să ne descurcăm.
Ești de acord cu asta, da?
Desigur.
- Bună. - Bună.
Mulțumesc. Doamne! Am spus două salate.
Asta ajunge pentru un sat întreg.
Tind să comand prea mult când mă bucur să văd pe cineva.
Măiculiță!
Ți-am spus despre Davina, da?
- Sigur. - Scuze. Bună.
- Îmi pare bine. - Și mie.
Îmi pare bine. Ți-e foame?
Mor de foame!
Bine, ia un loc.
Da?
Am mâncat o mulțime.
E foarte bună.
Salata asta. Nu îmi plăcea sosul ranch când eram mică,
dar văd că acum îmi place.
- E ciudat, nu? - Da.
Eu am o vorbă, o spun mereu.
Viața e ca o roată.
Îmi place.
- Bine. - Cine e?
Bună!
Tu trebuie să fii chiriașul meu de pe Internet.
Măiculiță!
- Ești bine? - Da.
Ce căutați aici?
Bună, sunt Maura, gazda ta, și...
Bună, sunt Donald.
Trebuie să vă cărați naibii de aici.
Îmi pare rău să spun asta, dar...
s-a schimbat situația.
Incredibil!
Vreau să știi
că voi scrie o recenzie oribilă și usturătoare
- ...pe Airbnb, bine? - Bine.
Încă de la început ai fost o pacoste.
Bine...
Desigur, îți voi returna banii.
Am plătit deja 1.800 $ pentru săptămâna viitoare.
Bine, e doar...
De fapt, e o sumă enormă de bani.
Dar ți-i dau înapoi și te conduc la ușă.
Nu contează.
Nu pot fi evacuat.
Nu mă poți da afară.
Am afaceri aici.
Nu am timp să caut altă reședință.
Căutarea ta de reședințe nu mă interesează. Ieși.
Am dreptul la ceea ce am plătit.
- Mai încet. - Doamne!
Vrei s-o iau mai încet? Bine. Imediat o iau mai încet.
Rezistență pasivă, bine?
- O subiectivizare de conștiință. - Doamne!
- Ce? - Doamne!
Ce face?
S-a tolănit.
Doamne!
Bine.
- Mi-ați adus ceva? Ce drăguț! - Nu e mare lucru.
- E greu.
- Chiar nu e mare lucru. - Vai de mine!
Îți place?
Da, e frumoasă.
Ce drăguț! Mulțumesc.
E din Israel.
De unde ați luat-o?
- Din Ierusalim sau Tel Aviv? - Din Tel Aviv... Ierusalim.
- Da? - Dintr-un magazin din alea.
Le-am confundat. Mă rog.
Mulțumesc.
Voiam să-ți spunem ceva.
Bine. Și eu.
Voiai și tu să ne spui ceva?
Da.
- Tu prima. - Tu.
Bine. E ceva mai delicat.
Fiindcă...
Îmi pasă mult de voi,
dar am întâlnit o parteneră nouă cât ați fost plecați
și cred că mă îndrăgostesc de ea.
- Ce repede! - Da, cam repede.
Ne cunoaștem de mulți ani de zile.
Apoi m-a menționat într-un citat inspirațional, pe Instagram.
Știți voi: „Nu sta în casă când plouă, ieși și dansează în ploaie.”
Ne-am întâlnit, am băut ceva,
iar legătura spirituală era o nebunie.
- Frumos. - Foarte frumos.
- Sper că mă înțelegeți. - Noi...
- Nu-ți cere scuze. - Și noi...
- Voiam să spunem... - E ciudat...
Ca să fie clar.
De acum înainte...
Putem lucra în continuare la Copiii deasupra.
Bine.
Ne putem petrece timpul împreună, dar acum Becca
e partenera mea principală.
Bine. Și el e partenerul meu principal.
- Exact. - Da.
Știm cum este.
Sunteți cei mai buni!
- Ce drăguți sunteți! - Deci ne luăm rămas bun.
- Mersi de înțelegere. - O să-mi fie dor de tine.
Ne mai vedem. Începem să scriem curând.
Da.
- Așa sper. - Da.
Ne-am distrat, nu?
Ne-am distrat pe cinste.
E despărțirea cea mai puțin ciudată.
Exact. Ne pricepem la despărțiri, nu?
La naiba.
Doamne!
Ce facem acum?
Nu știu, habar nu am.
Bună.
- Uită-te la el. - Josh a zis c-ai probleme.
Ce s-a întâmplat?
Nu este rănit.
Face un fel de protest de bărbat alb cisgen.
Un fel de nesupunere civilă privilegiată.
Ce e un bărbat cisgen?
Tu cine naiba ești? Avocatul nenorocitului?
Nu. Scuze. El este... Unde mi-e capul?
- Donald. - Donald?
Donald.
Bună!
- Shelly. - Shelly. Îmi pare bine.
Scuze, m-am fâstâcit. Sunt Josh Pfefferman.
Josh. Donald. Am auzit multe despre tine.
De la care?
Se spune „de la cine”.
De la mine,
fiindcă eu și Donald... Te superi?
- Nu. Te rog. - Eu și Donald suntem...
Suntem împreună.
Bine.
Interesant. Bine.
- Ești bine? - N-am nimic. E tare.
De fapt nu sunt interesant.
Dar arăți foarte bine.
- Nu-i așa? - Da.
- Așa este. - Mulțumesc.
Să revenim la ăsta. Ce e?
Uite care-i treaba.
Acest domn refuză să plece.
Dle, scuză-mă, poți să fii atent o clipă?
Nu mă duc nicăieri.
Acesta e sanctuarul meu închiriat, timp de șapte zile. Al meu.
Pot să-ți spun ceva? Asta e casa mea.
E casa mea.
Aici mi-am crescut copiii
și vreau să pleci.
Refuz.
Bine. Tu ai vrut asta, măgarule!
- Nu, Joshie, nu face asta. - Nu.
Nu face asta.
- Așa. - Nu!
Ne poate da în judecată. Te rog, lasă-l.
Dați-vă toți la o parte.
Ce porcărie!
Opriți-vă. Lăsați-mă o clipă.
Toată lumea, la o parte.
Hei, paisan!
Amice.
Cum să te respectăm noi, dacă nu te respecți singur?
Vrei să fii târât până afară?
Sigur că nu.
Vrei să pleci în condițiile stabilite de tine.
Vrei să te ridici și să pleci singur.
Ești mai puternic decât crezi.
Regăsește-ți demnitatea.
Așa.
- Permiteți-mi să-mi iau bagajul. - Du-te.
Aoleu!
Bună!
Dumnezeu!
Da.
Ce e?
Nu-mi vine să cred că ești în Israel.
Sunt pretutindeni.
Nu face asta.
Nu ești Dumnezeu, înțeleg acum.
E o nebunie.
Și e o chestie cam rasistă.
Doar puțin rasistă.
Scuze.
Crezi că e vorba despre mine, dar nu este.
Conștiința lui Mesia e în toți. În tine, în mine, în toți.
Dar aveai dreptate, Dumnezeu e femeie,
se numește Așera
și o țin aici, în Israel.
Poftim? Unde?
În Ierusalim, sub Domul Stâncii.
Ea e toată apa din lume,
toată lumea și toată planeta.
Cum? Ce spui?
Prietenii mei au fost goniți de pe pământul lor.
Construiește un adăpost deasupra capului tău.
Stai nemișcată, liniștește-te și ai încredere că vei primi răspunsul.
Așteaptă!
Dnă dr. Gunderson!
- Serios? - Sunt grozavă.
- Chiar ești grozavă. - Bun. Uitați-vă.
Doamne!
Shelly Lipkind.
- Ce drăguță ești! - Mulțumesc.
Numele de fată al mamei.
Întrebarea de securitate numero uno.
Este...
Îmi dau seama că atunci a fost ultima oară când am fost eu însămi.
Arăți ca o vedetă din anii '20.
Nu, eu doar...
Ai putea juca în This is Us.
Sper să apar ca figurantă în filme.
Donald, tu cu ce te ocupi?
Asistență tehnică.
Lucrez în pijama, nu trebuie să fac naveta.
E foarte bine.
Știam eu! Când sun la asistența tehnică,
vorbesc cu cineva îmbrăcat în halat, care stă pe canapea.
Sunt mulți care lucrează îmbrăcați în halat.
E o viață simplă, îmi place.
Știți,
e minunat.
- E foarte frumos. - E plăcut.
Să bem pentru mama care l-a dat afară pe tip.
Uimitor!
L-ai aruncat în stradă.
- Așa e. - Ești un exemplu.
Nu mi-a fost frică de el.
Nu. Nu păreai să te temi de el.
Ai fost călare pe situație.
Da. Chiar ai fost.
Eu mă duc...
- Mă întorc imediat. - Bine.
- E cel mai bun. - Cel mai bun.
Am făcut un băiat bun.
Mulțumesc, dră Lipkind.
Mulțumesc, dnă Pfefferman.
Da!
La naiba!
Da!
- Da, așa! - Da.
Am scula tare.
- Trage-mi-o. - E așa de tare!
- Da. - Scumpo, așteaptă.
- Doamne! - Sarah, oprește-te.
- Trage-mi-o. - Sarah, mai încet.
- O să am orgasm. - Mai încet, că am orgasm.
Și eu.
Trebuie să ies.
Da!
- Sarah, dă-te! - Îmi dau drumul.
Dă-te!
Uită-te la tine.
De data asta ai vrut tu să mă vezi.
Trebuie să-mi cer scuze.
Nu m-ai omorât tu.
Știu. Dar nu am vrut să se termine așa pentru tine.
Adică...
Am fost victimă,
dar te-am și iubit.
Și ai venit să mă alungi.
Nu.
Vom face mereu parte unul din celălalt.
Voi fi aici, dacă ai nevoie de mine.
La naiba, Sarah...
Ți-am spus să te dai de pe mine.
Nu m-ai auzit?
Nu, că strigam prea tare.
Da...
Am ejaculat în Lila.
Și oriunde ne duceam, absolut oriunde,
într-un sat beduin, la toaletă, oriunde,
cântam Jesus Christ Superstar. Nu-i așa?
Da, călare pe cămilă.
Îmi place discul acela.
Și mie îmi place. Și ție?
Da.
Dormi și te voi alina
Te voi liniști, te voi mirui
Smirnă pentru fruntea ta fierbinte
Și vei fi fericit
Să nu-mi spui și că știi să dansezi step.
E răcoare și pomada e bună
Dulce
E răcoare și pomada e dulce
Pentru focul din capul tău și din picioarele tale
Închide-ți ochii și liniștește-te
Nu te gândi la nimic în seara asta
Închide-ți ochii și liniștește-te
Nu te gândi la nimic în seara asta
Închide-ți ochii și liniștește-te
Nu te gândi la nimic în seara asta
Bine, da Totul e bine, da
Totul e bine
Totul e bine, da
Totul e bine
Cred că mi-am scrântit gâtul.
Nu glumesc.
Subtitrarea: Anca Irina Dumitru
Redactor Cristian Mircea umitru